VLK 1. SYMBOL NEBOJÁCNOSTI
Downloaded from YTS.BZ
A SPIRITUALITY V BALKÁNSKÉM FOLKLORU.
Official YIFY movies site: YTS.BZ
2. SRBSKÉ NÁRODNÍ ZVÍŘE.
Ryzí moudrost je,
když víte, jak vše pustit z hlavy, jak se osvobodit.
Cítíte se volní, protože v životě není silnější pocit než svoboda.
Novak je neuvěřitelně zranitelný.
A jemný a něžný.
Ale i vzteklý. Má v sobě i vztek.
Možná, že vztek zastupuje ty emoce,
které musí celou dobu potlačovat.
Je to vlastně hravé dítě, které chce dělat, co ho baví,
a vážně mu to jde, ale…
Myslím, že děti z té generace nikdy neměly příležitost
jen tak si hrát.
Tenis je pro něj v zásadě útočiště.
Místo, kde nachází lásku.
BĚŽÍM SE SVÝM VLKEM
Nemůžu říct, že jsem spokojený s tím, co mám a kdo jsem.
Pořád se snažím být něco víc, lepší, rychlejší, silnější.
Často mám pocit, že sám sebe vězním.
Pokud máte prospívat
a naplno těžit ze svých schopností,
musíte doslova proměnit celý svůj život
mimo tenisový kurt, abyste posloužili tenisovému kurtu.
A to nese následky.
NOVAK DJOKOVIĆ: VLK V ZIMĚ
MELBOURNE, AUSTRÁLIE
Domnívám se, že není doceněný,
ANDRE AGASSI 8 GRANDSLAMŮ
ani zdaleka,
za to, co přinesl tenisu.
Jeho úspěchy jsou nedotknutelné.
Je to naprosto zřejmé.
Nejlepší hráč všech dob.
Vyhrál víc Mastersů než kdokoli jiný.
Vyhrál nejvíc slamů.
Na první příčce je déle než kdokoli jiný.
Udělal, co se po něm žádalo.
HOWARD BRYANT NOVINÁŘ
Ale jeho tělo se ozývá…
Ozývá se i čas.
Upřímně, nemám v hlavě žádné datum,
žádné datum expirace mojí kariéry.
Vím, že o tom spousta lidí spekuluje.
Hodně lidí mě posílá do důchodu už roky.
Proč mě posíláte do důchodu?
Dokud hraju a soutěžím na nejvyšší úrovni…
Pořád jsem v top five, top ten na světě…
Proč bych mluvil o odchodu,
když si dál můžu dokazovat, že pořád můžu vyhrávat?“
PŘED 5 MĚSÍCI – OLYMPIÁDA V PAŘÍŽI
Olympijské zlato mi jako jediné chybělo.
NOVAK ZLATO
Vyhrát zlato byla nejvyšší meta.
Měl jsem jasný cíl.
Fanoušci už čekají na zřejmě velkolepé finále
dvouhry mužů, souboj o zlatou medaili.
Novak Djoković nastupuje proti Carlosu Alcarazovi.
Novak s 24 grandslamovými tituly.
Byla to pátá olympiáda.
Dvacet let usiloval o zlato pro Srbsko.
Dvacet let.
Šance přichází jednou za čtyři roky
a když prohrajete,
R. NADAL DVĚ ZLATÉ MEDAILE
psychicky se s tím hodně těžko smiřuje.
„Další příležitost dostanu až za čtyři roky.“
Carlos Alcaraz překypuje talentem.
Je mu teprve 21 let a už vyhrál čtyři majory.
Novak před olympiádou za celý rok nevyhrál jediný turnaj.
Je to bod obratu?
Alcaraze samozřejmě tipují na vítěze,
ale Novak je Novak, když jde o všechno.
NOVAKŮV MANAŽER
Novak Djoković!
Bylo cítit, že pro stříbrnou medaili si nepřišel.
SOUBOJ O ZLATOU MEDAILI TIE BREAK
Tak pojďme, potlesk!
- Pojďte! - Vstáváme!
Je hrozně vyčerpávající žít v tom stresu a tlaku,
když musíte být za každou cenu nejlepší.
Říkala jsem si: „Bylo by super, kdyby vyhrál olympijské zlato.“
JELENA DJOKOVIĆ MANŽELKA
„To je ono, už nemusím sobě ani jiným nic dokazovat.“
Vítězem je Djoković.
Dva nula na sety.
Novak Djoković získal zlato pro Srbsko.
DVOUHRY MUŽŮ SRB NOVAK DJOKOVIĆ VÍTĚZ – SOUBOJ O ZLATOU MEDAILI
Plakala jsem štěstím. Byla to hrozná úleva.
Pamatuju si, jak jeho trenér křičel:
„Hra skončila! Už to všechno dokázal.“
Podívám se na něj a říkám si: „Panebože. Uvidíme, co bude dál.“
Z jeho výrazu byl poznat opak.
On to tak dělá, protože tu hru hraje rád,
ale rozhodně se skončit nechystá.
DEN PO ZÍSKÁNÍ OLYMPIJSKÉHO ZLATA
Jak se cítíš?
Pomalu mi to začíná docházet.
Děje se toho moc a zatím se v tom nedokážu vyznat.
Nějak nedokážu v klidu vidět celou situaci.
Nevěděl jsem. Do té doby jsem na olympiádě nevyhrál,
takže to byl vrchol kariéry.
Vzhledem ke všem prohrám na předchozích olympiádách
a mým pocitům, pak ta emoční horská dráha,
kterou jsem si zažil.
No a potom oslavy, trvaly sedm až deset dnů.
OSM DNÍ PO ZÍSKÁNÍ OLYMPIJSKÉHO ZLATA
Opatrně, opatrně.
Jeď, jeď.
Olympiáda mě vyčerpala i nabila zároveň.
Krásná zkušenost, když jsem vyhrál zlato,
vrátil se pak s rodinou do Srbska
a slavil a tak dál.
Tohle je ten nejlepší pocit, jaký srbský sportovec může mít.
Ještě jednou díky. Ať žije Srbsko. Jedem!
Když jste na špici, když vévodíte hře,
když máte pocit, že jste nejlepší nehledě na věk,
chcete pokračovat.
MELBOURNE, AUSTRÁLIE
Novak je odhodlaný.
Má dokonalou šanci vyhrát další major.
Novak Djoković bude muset v Melbourne zabrat,
pokud chce vyhrát svůj 25. grandslam.
Číslo 25 čeká a on si jde pro něj.
Ve sportu se odchází třemi způsoby.
Může to udělat hra,
a hráči, co dřív tahali kačera,
vás začnou porážet.
Nebo to udělá tělo. Jednou se vzbudíte
a vaše tělo řekne: „Tohle už nepůjde.“
Nebo odejdete na vrcholu kariéry.
Většina hráčů
potřebuje první cestu.
„Protože když mě nikdo z vás neporazí,
„proč bych končil?“
Je naprosto vyloučené,
že by Novak Djoković komukoli předal žezlo.
To si musíte vzít.
Všichni se ho ptají: „Kdy odejdeš?“
O důchodu má hodně smíšené pocity.
Je to největší rozhodnutí jeho života.
1991 4 ROKY
Začínal jsem tak ve čtyřech, pěti.
Vyrůstal jsem na horách a v dětství jsem hodně lyžoval.
Ale tenis prostě
vládl mému srdci.
Táta byl závodní lyžař.
Když skončil, začal trénovat,
a tak se s mámou seznámil na sjezdovce.
Oslovil ji a tak začala láska.
Rozhodli se na té hoře bydlet.
Otevřeli si restauraci.
V létě stavěli tenisový kurt,
hned vedle restaurace.
Když tyhle kurty začali stavět,
byl jsem tady kvůli rodinné restauraci.
Pomáhal jsem dělníkům, protože…
O tenisu jsem do té doby neslyšel.
Nikdo v rodině předtím tenis nehrál.
Řekli mi, že stavějí tenisový kurt.
„Co to je?“ ptal jsem se. „Sport,“ říkali.
„Je to fajn. Hraje se to s raketou.“ Můj táta to znal.
Tak jsem to začal sledovat v televizi a pomáhal jsem dělníkům.
Nosil jsem jim pití zdarma z restaurace.
Oni mi dovolili, abych jim pomáhal.
Máme rádi sport. Vždycky ho sledujeme v televizi.
DIJANA DJOKOVIĆ MATKA
No a on sledoval Wimbledon.
A vítězem se stává Agassi!
Řekl: „Chtěl bych to zkusit. Chtěl bych raketu.“
Tak mu otec koupil malou raketu.
Tak jdeme. Pojď! Miř na tátu!
Začal hrát venku před restaurací.
Miř na tátu!
Teď!
Hele ho, šampióna! On to umí! Jedem!
Když pak řekl, že chce hrát, poslali jsme ho na tábor.
V klidu! Tak, vidíš? No tak, klid.
Pojď! Odpal ho.
Teď v pohybu.
Výborně. Ještě dva
a hotovo.
Pojď, Nole!
Chceš pak zmrzku?
Palačinky?
Ano! Zasloužíš si to. Jdeme
Během tábora hrál nějaký zápas.
Šla jsem se na něj podívat.
Plakal, protože prohrál.
Říkám mu: „To nevadí, je to jen jeden zápas.“
Nechtěl prohrávat.
Jelena Genčić je moje tenisová máma.
Měla na mě obrovský vliv.
Trénovala v začátcích Moniku Seleš.
Viděla jsem takového chlapečka,
JELENA GENČIĆ TRENÉRKA
stál hned za plotem.
A celé ráno v kuse se díval.
Zeptala jsem se ho: „Víš, co tady děláme?“
„Ano, vím to.
„Hrajete tenis.“
„Jak se jmenuješ?“
„Novak Djoković.“
Bravo!
Jelena asi po 14 dnech řekla,
že v životě neviděla větší talent než Novaka.
SRDJAN DJOKOVIĆ OTEC
Dokonce ho přirovnala k Monice Seleš.
Na tenisu mě nejvíc baví
forehand, backhand a voleje.
Tak porážím protivníky.
Pak začnete věřit.
Rozhodli jsme se ho podporovat.
Koncept dlouhověkosti představila, když mi bylo tak devět nebo deset.
Pečuj o své tělo. Pečuj o sebe a svou mysl.
Učili jsme se, že je důležité poslouchat vážnou hudbu.
Umět se zklidnit, umět dobře dýchat.
Vysvětlila mi, že k tenisu mám přistupovat tak,
abych si nezajistil pouze jednu šanci na Wimbledonu,
ale abych jich měl víc.
Je pro tebe tenis hra, nebo povinnost?
Tenis beru jako povinnost.
Jaký je tvůj cíl?
Stát se tenisovým šampiónem.
Vzala si tátu stranou a řekla mu:
„Váš syn jednou bude světová jednička.“
Takže táta zničehonic slyší něco takového…
Vzal to nesmírně vážně.
„Dobře, postarám se o něj.
„Udělám všechno pro to, abych mu to umožnil,
„aby se mohl rozvíjet.“
BĚLEHRAD, SRBSKO
To, co jsme zažili v roce 1999, celý národ byl…
„Panebože.“
Tehdy…
proti nám byl celý svět.
NOVAKŮV FYZIOTERAPEUT
Ten zvuk Jugoslávci neslyšeli od druhé světové války.
Zároveň jsme si uvědomili, že po měsících hrozeb
NATO hodlalo zaútočit.
Novak vyrostl v prostředí,
kdy se narodil ještě v Jugoslávii.
CHRIS CLAREY AUTOR
Když mu byly v roce 1991 čtyři roky,
všechno v zásadě explodovalo.
Válka a rozpad všechno změnily.
NATO zareagovalo, bombardovalo Srbsko, i Bělehrad, kvůli Kosovu.
Podle NATO invaze, podle Srbů
ochrana vlastního území.
Celých 78 dní útočili na civilisty,
ostřelovali nemocnice, mosty, civilní infrastrukturu
a tvrdili, že jsou to vojenské cíle.
Zpočátku to byl hororový příběh.
Dítě si nedokáže představit, že se to může stát.
Po večerech
jsme se schovávali v domku, kde jsme bydleli.
Choulili jsme se v koutě a modlili se.
Během jedné z prvních nocí bombardování
naše budova neměla kryt.
Museli jsme utéct do jiné.
Běželi jsme k té druhé budově.
Byl to příšerný pohled, protože byly dvě tři ráno.
Byla tma.
Všude kolem pobíhali zděšení lidé.
Nevěděli kam jít.
Chtěli si zachránit život.
Zakopl jsem a spadl.
Viděl jsem rodinu, jak běží deset, patnáct metrů přede mnou
a zakřičel jsem:
„Pomoc! Pomoc!“
Neslyšeli mě. Běželi dál.
Otočil jsem se, podíval se na náš dům
a viděl jsem, jak opodál letadlo shazuje dvě bomby na nemocnici.
Stát v dešti a ve tmě na mostě,
kam můžou sletět bomby,
představuje nejryzejší formu bělehradského vzdoru.
Lidé na sobě mají letáky se symbolem cíle
nebo takovýto odznáček s cílem,
ze kterých se stal nový národní symbol Srbska.
Převládá zde názor:
„Mě zabít můžete, ale našeho ducha ani naši zemi nezabijete.“
V srbštině existuje slovo inat.
CÍL?
Když o vás lidi pochybují, když je v podstatě každý proti vám.
Pak využijete inat, tu sílu tvrdošíjnosti,
a ukážete všem, jak se pletou.
POUZE PRO NEVIDITELNÉ
To je v mentalitě Srbů poměrně rozšířený koncept.
Lidi říkají: „Dobře, klidně mě zabijte.
„Ale jebu na vás i na vaše bomby.“ To je inat.
Tyhle časy byly pro naši zemi skutečně těžké.
Bylo hodně těžké udržet se ekonomicky,
finanční nároky na rodinu
kvůli jednomu z nejnákladnějších sportů, co si můžete vybrat.
Celá země se octla v hospodářské krizi.
Lidi doslova hledali kryty a bojovali o holý život,
vůbec nemysleli na tenis ani nic takového.
Je to drahý sport.
Jako rodina jsme měli slušný příjem,
ale náš výdělek pokryl jen polovinu ročních nákladů
na jeho kariéru a rozvoj.
Ten nedostatek jsme vykrývali
půjčkami od různých lidí,
kteří nám mohli půjčit.
Když jste si tehdy půjčili peníze,
většinou jste si museli půjčit od hodně nekalých živlů,
od zločinců, bohužel.
Všechny naše rezervy tak padly na splácení dluhů.
Mohli jsme mít normální, slušný život,
koupit si třeba byt.
Ale táta všechno dával do Novakovy kariéry,
pro mě jako mladšího bratra to bylo dost těžké,
i pro nejmladšího Djordjeho.
Naše rodina si dost vytrpěla,
DJORDJE DJOKOVIĆ BRATR
aby Novaka udržela.
Rodiče na něj vsadili všechno.
Byla to prostě sázka.
Bylo mi 12.
Pamatuju si, jak Jelena rodičům říkala:
„Víc už vám pomoct nemůžu.“
Přišel čas posunout se jinam,
za jiným trenérem do Německa, na Tenisovou akademii Nikiho Piliće,
přední tenisovou školu v Evropě.
Můj otec měl pocit, že už jsem dost vyspělý na to,
abych převzal část jeho povinností.
Všechny nás svolal a vytáhl deset marek,
tehdy to odpovídalo dnešním deseti dolarům. A řekl:
„Tohle je všechno, co máme.
„Udělám všechno, co budu moct, abys mohl žít svůj sen.
„Ale žádám od tebe jednu věc.
„Musíš se tomu na 100 % oddat.
„Protože jestli uvidím, že to tak není, je konec.“
Byl to asi nejhorší den mého života.
A nejhorší období, když tam byl, protože jsme nemohli jet s ním.
Zničehonic
se ocitl v novém světě, kde se mluvilo jinou řečí,
a nesl břemeno, jaké by kluk neměl nést.
Myslím, že to zvládl tak,
jak by to většina 12letých kluků nezvládla.
Musel jsem zvážnět, ztvrdnout,
stát se stabilnějším, spíš mužem než chlapcem.
Pak jsem se stal skutečně sám sebou.
Není snadné opustit rodinu
ve třinácti letech.
Zjistil jsem, že Novak je mimořádně dobrý.
NIKOLA PILIĆ TRENÉR
Mimořádně trénovatelný.
Měl nadání.
A jeho cílem bylo:
„Chci se stát jedničkou.“
V té chvíli jsem měl ve všem jasno.
Věděl jsem, kam směřuju, čeho chci dosáhnout.
A když mi bylo tak 15, 16,
stal se ze mě profík. Plně jsem se tomu oddal.
Ale pořád jsme si potřebovali půjčovat.
Nechceme jenom přijímat peníze
a nedat nic na oplátku.
Až z Novaka bude profesionální hráč
a začne mít dobré výsledky,
tak díky penězům z výher a smluv se sponzory
získají nazpět, do do něj investovali, plus procenta navíc.
Odehraju pár dalších juniorských turnajů,
to budou většinou grandslamy,
ale soustředím se na profesionální soutěže.
Tenis celé roky prosperoval díky ústřední rivalitě dvou hráčů.
Laver a Rosewall.
Borg a McEnroe.
Sampras a Agassi.
MATTHEW FUTTERMAN NOVINÁŘ
V tomhle dědictví pokračovali Federer s Nadalem.
Federer a Nadal.
Dva hráči s naprosto odlišným stylem hry.
Nadal má ohromnou býčí energii.
Úpornost, naléhavost.
Federer má eleganci,
styl, charisma.
Bylo to dokonalé, jako podle hollywoodského scénáře.
Ve většině grandslamových finále proti sobě stáli ti dva.
Celé roky byli číslo jedna a dva.
No tak!
Lidem od tenisu se to tak líbí.
Je to snadné a prosté.
Ali proti Frazierovi.
A pak dojde tenhle týpek ze Srbska.
PRVNÍ GRANDSLAM
Novak Djoković ze Srbska a Černé Hory.
Možná je trochu nervózní.
Novak Djoković vstupuje do Rod Laver Areny
v pouhých 17 letech. Je to pro něj velká chvíle.
Byl mladý.
A doteď nevím, jak vážně to celé bral.
KOMENTÁTOR
Napodoboval jiné hráče.
Napodoboval mého bratra.
I Šarapovovou, tu imitoval skvěle.
Bavil jsem se napodobováním ostatních,
některým lidem se tahle moje stránka líbila.
Přinášel jsem na kurt smích a dobrou energii.
Tenis hodně stojí na hierarchii.
Někteří lidé měli dojem, že se chová nevhodně,
když zatím nic moc nevyhrál,
a přitom si utahuje z lidí, kteří ano.
Myslím, že tenis už od začátku přijal určitý styl.
ŠAMPIONÁTY WIMBLEDON
Elitní, přepychový,
nákladný.
Prostě…
Jestli chcete hrát, musíte být elegantní a oduševnělí.
A musíte být vyvolení.
Novak vyvolený nebyl.
- Tohle znám. - To budeš asi ty.
Tohle poznávám.
Je to vtipálek,
ale taky je hodně intenzivní.
Když jsem nastoupil, Federer i Nadal mi byli ukradení,
jako všichni ostatní.
Měl jsem jasný cíl.
Chci být jednička. Chci vyhrát Wimbledon.
Zapsat se do dějin tenisu.
Všichni si myslí, že Nadal… Jasně, navenek je nejlepší,
ale není neporazitelný, to je jisté.
Je trochu drzý.
Myslím, že dneska můžu vyhrát.
Musím říct, že i když je nejlepší
a všichni ho mají za neporazitelného, neporazitelný není. Je porazitelný.
Dělá si legrací?
Djokovići, nespadls z višně?
Ty chceš naštvat Rafu?
Až s ním budeš hrát, podle mě tě rozdrtí.
Nezapomeneš, žes tohle říkal.
Přichází chlápek, který vypadá a chová se jinak,
28. BŘEZNA 2007
ale je neuvěřitelně talentovaný.
Game, první set, Djoković.
Novak se rychle začal etablovat jako jeden z nejlepších defenzivních hráčů,
jací kdy hráli tenis.
Prostě se zabarikádoval a čekal, až vybouchnete.
Dokázal se ale taky přesouvat mezi obranou a útokem,
nejspíš líp než kdokoli jiný.
Prostě vás to rozhodí.
Má dokonale zvládnutý pohyb.
Neuvěřitelné nohy. Neuvěřitelný dosah.
ŠAMPIÓN – 14 GRANDSLAMŮ
Takové sportovní nadání jsem nikdy neviděl.
Jaký je Novak soupeř?
Obtížný.
Úporný.
Vždycky jsem musel hrát na 100 %, abych měl reálnou šanci.
Mnohdy
to ale nestačilo.
Mistrovská lekce
od Novaka Djokoviće.
Takhle se Nadal obvykle přechytračit nedá.
…patnáct.
Dokázal to!
Vítězem se stává Djoković.
Tenisová hra
byla na nejvyšší úrovni.
Možná právě to potřeboval,
aby Nadala porazil.
Odehrál řadu skvělých zápasů.
Ale taky byl trochu křehký.
Djoković se rozvaluje na sedadle.
To byla taková Novakova klasika, když bylo horko nebo hra trvala dlouho,
tak zvadl.
Podle všeho to vypadá,
že se Novak chce jít vyzvracet.
Dává si zdravotní pauzu, není mu dobře.
Potřebuje se vyzvracet.
DVOJHRY MUŽŮ – 3. KOLO
Přestávky na toaletu, zdravotní přestávky.
Dámy a pánové, pan Djoković právě podstupuje ošetření.
Upřímně, Novak býval vnímán
jako vyznavač nesportovních triků.
Ostatním hráčům se to nelíbilo.
Ptali se ho na dnešní úrazy
a zmínil pravý kotník, onehdy to byl levý kotník.
- Já vím. Oba? - Ano, oba.
Jo. A záda k tomu?
- A záda. - A kyčel?
- A co ještě… už to nespočítám. - A křeč.
Přesně. Máte z toho pocit, že…
Ptačí chřipka?
Jo, hodně věcí.
- Jasně. - Pekingská kocovina.
- Má poměrně dost dlouhý… - Anthrax.
…seznam neduhů.
SARS.
Víte, publikum vás zbožňuje.
Dokážete si je obrátit proti sobě.
Vím, že už jsou proti mně,
myslí si, že všechno předstírám. Tak pardon.
Neměl nejlepší vytrvalost, tak byl hodně nešťastný
a snažil se to nějak vyřešit.
PAŘÍŽ – ČERVEN 2010
V roce 2010 jsem vypadl ve čtvrtfinále French Open.
Šel jsem za trenérem do pokoje a rozplakal jsem se.
„Nevím, jestli na to mám.“
Sen, co jsem si vytyčil. Být vždycky jednička.
Vyhrát spoustu slamů.
Ale nedokázal jsem vyřešit rébus Federera a Nadala na velkých turnajích.
Většinu zápasů s nimi jsem prohrával.
Musel jsem napravit spoustu věcí.
Byl v té době ještě dost mladý.
Na svůj věk ale hodně vyspělý.
Jedna z prvních věcí, co řekl:
„Staráte se o mě.
GEBHARD GRITSCH KOUČ
„Ale já chci být v pořádku a fit, až mi bude čtyřicet.“
Hned jsem věděl,
že jsem nikoho, jako je on, nikdy nepoznal.
Snažil se naprosto zdokonalit
své zdraví po všech stránkách.
Upravil jsem způsob, jakým trénuju,
jak uvažuju, jak jím,
spím, regeneruju a doplňuju tekutiny.
Vše se to nasčítalo.
Pro mě bylo nejfantastičtější sledovat, jak dál rozvíjí svou hru.
Zlepšil svoje podání.
Zlepšil hru na síti.
Dokázal zrychlit svůj forehand.
Každá překážka, na kterou narazil, ho posílila.
Z kluka, který se sesypával, se stal chlap s železnou vůlí.
Byla to šou Rafy a Rogera.
A pak tu byl ten mladší hráč ze Srbska,
který je trápil.
Začal je porážet, začal vyhrávat majory.
Hodně lidí to překvapilo.
Včetně mě.
Naboural jsem se do jejich rivality s pocitem,
že je tam místo pro dalšího.
Stůl pro tři, prosím.
V roce 2010 měl jeden major,
VYHRANÉ GRANDSLAMY
takže to byl rozhodně dobrý hráč.
Novak Djoković podruhé
DRUHÝ GRANDSLAM
vystoupal po hoře na vrchol v Melbourne.
Wimbledon má nového šampióna!
PRVNÍ VYHRANÝ WIMBLEDON
Od svých deseti let jsem snil, že vyhraju Wimbledon.
Můj dětský sen byl
podělit se o tu radost.
JELENA GENČIĆ NOVAKOVA PRVNÍ TRENÉRKA
Tu trofej musím vidět.
Už je to dlouho, co jsme spolu pracovali.
Tohle jsem chtěl udělat.
Její trofeje…
- A tvoje trofeje. - A…
Ale ne ledajaká trofej.
Ta hlavní je tady.
Po tom prvním vyhraném Wimbledonu zjistil,
že má další rychlostní stupeň.
2011 SEMIFINÁLE US OPEN DJOKOVIĆ – FEDERER
Pamatuju si ten okamžik, ten konkrétní bod.
Bylo to v semifinále US Open.
Roger Federer servíruje mečbol.
Novakova síla je jeho psychika.
On umí ustát
TRENÉR 2006–2021
největší tlak v nejdůležitějším okamžiku.
DVOJITÝ MEČBOL
Djoković odpálil neuvěřitelný return křížem.
To byla válka!
Ten odpal, o kterém všichni mluvíme,
vyjde nazmar,
pokud Roger vyhraje další bod. Je to 40:15.
5:3. Pátý set. 40:15.
Novakovi se nejenže podařil odpal,
ale Roger nevyhrál další game.
Známe Novaka Djokoviće, chlápka, který je moc měkký, aby uhrál celý zápas.
A najednou je na špici.
Všechno se změnilo.
VELKÁ TROJKA RAFA ROGER NOVAK
Mysleli byste si, že je to pro sport skvělá zpráva.
Do turnaje vstupují tři esa,
ale z mnoha různých důvodů
se tohle moc neakceptuje.
SKÓRE ATP – 12. 9. 2011
A Novak je vnímán jako narušitel.
WIMBLEDON 2014 SEDMÝ GRANDSLAM
Tuhle klasiku vyhrál Djoković.
Přišel rozhodit tuhle dokonalou dvojičku,
která se v tenise nosila tak dlouho.
Ale jakmile je z něj skvělý hráč na jejich úrovni,
jakmile přijde rok 2015, 2016, 2017,
tři lidi se předhánějí, aby pokořili asi 30 majorů.
OSMÝ VYHRANÝ GRANDSLAM
Djoković opět vítězí.
Novakův cíl je vyhrávat tituly.
Nejenže je mezi nimi, ale vyhrává, a to rychle.
DESÁTÝ GRANDSLAM
Musí trumfnout Rogera.
A to se mu povede.
Ale Roger nastavil nový standard pro muže.
Jak se nese takový šampión?
Nesmíte na sobě mít zrnko prachu.
Nesmíte si dovolit vybuchnout.
A Novak je sopka.
Nesportovní chování.
Výstraha, pane Djokovići.
Rafa nerozbíjí rakety.
Je vyrovnaný. Drží svoje emoce pod pokličkou.
Ale Novaka je slyšet.
Ta raketa je na padrť.
Tolik napětí, tolik emocí, prostě chce vyhrát.
Nakonec může křičet a je to jedno.
TRENÉR 2019–2024
Dělej si co chceš, ale jen vyhraj.
Jaké to je, být něčím na způsob padoucha, který se roky žene
za Rogerem a Rafou?
Já se za padoucha nepovažuju, to si myslíte vy.
A za nikým se neženu. Razím si vlastní trasu,
vlastní cestu,
vlastní dějiny.
Tenis je pořád místo, kde se cítím nejpohodlněji,
abych vám pravdu řekl.
Tenisový kurt pro mě byl útočiště.
Protože hodně věcí, co zažíváme dnes,
je spojených s traumaty, která jsme prožili v dětství.
Zejména ty roky, kdy byly problémy na každém kroku.
Předčasné dospívání.
Musel jsem se ve 13 stát sám sobě rodičem.
Nedokázal jsem už vyjadřovat svoje pocity.
A byl jsem ještě dítě.
Měl bych vyjadřovat všechno,
radost, strach, zklamání, vztek,
všechno, ale byl jsem…
Djoković měl problém to všechno ustát.
Je rozzuřený.
Kurt pro mě byl místem,
kde jsem mohl všemu dát průchod.
Na druhou stranu
úplně chápu, proč mě lidi moc neměli rádi.
Nebo možná pořád nemají.
Když jsem ho trénoval,
přišel jsem na kloub tomu, jak funguje.
Chce být laskavý.
TRENÉR 2017–2018
Chce pečovat o druhé.
Chce být otevřený.
Chce dostávat,
ale pokud si to v srdci připustí,
nemůže vyhrát.
Překvapilo mě, jak temné musel mít pocity,
aby ze sebe dostal maximum.
Novak ke svému výkonu
potřeboval strach nebo vztek.
Protože s láskou a uznáním
se mu otupovaly zuby.
Rozhodně je to věc, co mě motivuje. Ano.
Podívejte se na něj.
Když jde publikum proti mně, využiju to,
abych v sobě probudil válečníka.
Říká se tomu inat.
Je to zakořeněné v naší kultuře.
Jsme tvrdošíjní navzdory tomu, co lidi říkají.
Takže i když davy fandily proti němu,
předvedl svou nejlepší hru a povedlo se mu vyhrát.
A vám všem, co jste se mě rozhodli nerespektovat, přeju dóóóbrou noc.
Když se podíváte na Novaka Djokoviće a na pískající fanoušky,
když mu dávají ten pocit, že je padouch,
přestože je to šampión, a těm se tohle nedělá.
Z šampiónů padouchy neděláme často.
A on na to reaguje tím, že všem nakope zadek.
VYHRANÉ GRANDSLAMY DJOKOVIĆ: 16 FEDERER: 20 – NADAL: 19
VYHRANÉ GRANDSLAMY DJOKOVIĆ: 20 FEDERER: 20 – NADAL: 20
Novak hraje nejlíp v rozčílení.
Jeden fanoušek třeba řekne něco, co se mu nelíbí,
a on se rozhodne, že musí vyhrát.
A než aby se obrátil k týmu a slavil,
otočí se k provokatérům v hledišti.
VYHRANÉ GRANDSLAMY DJOKOVIĆ: 23 – FEDERER: 20 – NADAL: 22
Dvacet čtyři a přibývají.
24. VYHRANÝ GRANDSLAM
Má 24 a chce další.
NOVÝ REKORD PRO MUŽE
MELBOURNE, AUSTRÁLIE LEDEN 2025
Tenisový los na Australian Open…
Djoković bude muset porazit nejen Carlose Alcaraze ve čtvrtfinále,
ale taky dvojku, Alexandera Zvereva, v semifinále,
a nakonec jedničku, Jannika Sinnera, ve finále.
Myslím, že když ve sportu dojdete na vrchol,
když dosáhnete všech svých snů,
jak rozvinete svoji schopnost zvládat
všechny překážky a výzvy, kterým musíte dennodenně čelit.
Střih! Dobrý.
Začneme zábavnými fakty o hráčích.
Ve vašem případě bych rád řekl, že Novak Djoković mluví sedmi jazyky.
Novak Djoković mluví sedmi jazyky.
Promiňte. Musíte jít…
Všechny požadavky, úkoly, lidi, média, všechno,
všechen ten nátlak a očekávání.
Co jsem s ním byl,
je těžké dojet s ním kamkoli včas.
Protože má vždycky čas na každého.
Chcete fotku?
Foťák.
Stará se. Poslouchá.
Zpracovává to.
Má zájem.
Když se vám den co den děje tohle všechno,
jak si udržíte rovnováhu mezi osobním a profesním životem?
Můžete nám zažonglovat?
Máte děti, máte manželku, máte sourozence, máte rodiče.
Spějte do věku, kdy už musíte
lhát o svém věku.
Mají od vás očekávání.
Žehnám indickému lidu.
Podporují vás, zbožňují,
ale jsou to vaši nejbližší,
takže jim musíte být k dispozici.
- Díky. - Přeju hezký den.
- Díky. - Díky.
- Nashle. - Nashle.
Takže jsem někde mezi a často jsem citově rozpolcený.
Loboval jsem to tamhle.
Ohledně odchodu má smíšené pocity.
Na jedné straně je nadšený, protože na světě je tolik, co může dělat.
Pak si taky říká: „Ale já zbožňuju, co jsem dokázal.
„Cítím, že můžu tlačit dál.
„Měl bych? Možná to nebude pro rodinu nejlepší.“
Já mu to umožňuju tím, že jsme pořád poblíž.
Snažím se to vyvažovat, ale on si sám najde cestu.
Nechci ho do ničeho nutit.
O tomhle nerozhoduju já.
Nevím, kdy Novak skončí,
ale můžu říct, že až přijde konec,
vždycky přijde náhle.
Doufám, že nebude čekat moc dlouho,
ne proto, že by už nevyhrával, ale proto, že tenis vás připraví o dětství.
Pak vám ale dá možnost skončit úspěšně,
a můžete se naplno věnovat výchově dětí.
Kraťas.
Myslím, že nejšťastnější je s dětmi.
Užívá si otcovství.
A v roli otce je hodně hravý.
Náš syn Stefan v něm na kurtu probouzí dítě.
Ale má taky dceru.
Ty housle jsou pro jeho dceru.
Proč lidi pískají?
Netuším.
Protože si myslí, že si z nich utahuje, ale tak to není.
Když prohraje, pochybuje o celé své identitě.
Přepne se do vyhýbavého režimu,
řekne, že chce být sám, nebo prostě jen zavře dveře.
Ale když se chce izolovat, Tara mu to nedovolí.
Zbožňuje ji, takže k němu má jedinečný přístup.
A tak ho přivede zpátky k nám.
Tatínkova holčička.
Prožívá dětství, které nikdy neměl, skrz naše děti.
Vytrpěli jsme si sankce, bombardování, to vás pošramotí.
Stabilita a láska, péče a výchova,
to jsou věci, co nám rodiče nemohli dát.
Chcete být s rodinou, cítíte, že k ní patříte.
Ale zároveň láska k tenisu
a zápal do hry jsou tak obrovské,
že ho prostě jen tak nemůže nedělat.
Považuju se za hodně pozorného otce, ale vzhledem k tomu,
že jsem vrcholový sportovec,
vždycky to má následky.
Pořád se cítím provinile, když je opouštím,
když je vidím plakat.
To je to nejtěžší.
Máme takovou drobnou tradici,
když odjíždím na turné, vezmou sklenici vody,
a když vyjdu ze dveří, vylijí vodu za mě.
V naší zemi je to tradice, dělá se to pro štěstí.
Takže se v určité míře loučíme s úsměvy na tvářích,
ale i přesto je to těžké.
Perfektní.
Ale moje manželka mě neuvěřitelně podporuje.
Snaží se tenhle pocit viny zmírňovat, tím, že balí kufry
a cestuje s dětmi na turnaje se mnou.
Snažíme se to nějak vyvažovat,
protože ani nechci, aby děti žily můj život.
Musejí žít svůj vlastní.
To je bod.
Výborně.
AUSTRALIAN OPEN – 1. KOLO
Jak se cítíš?
Cítím se trochu nedospaně.
Moje děti nezvládly časový posun, takže zůstaly dlouho vzhůru
a hodně pozdě vstávaly.
Tak jsem v tom rytmu fungoval s nimi.
A dneska to moc dobře nefunguje, ale to nevadí, je to v pořádku.
Když se ohlédnu
za dvaceti lety mojí grandslamové kariéry,
posoudím, kde jsem hrál nejlíp,
kde jsem dosáhl nejlepších grandslamových výsledků,
kde se cítím obecně nejlíp na kurtu i mimo něj,
primárně to bylo tady.
Ale před pár lety jsem měl i negativní zkušenost
a pořád cítím lehkou hořkost,
protože většina lidí nechápe, co se stalo.
LEDEN 2022
Aktuálně největší zpráva
se týká světové jedničky Novaka Djokoviće.
Jeho vízum bylo zamítnuto a očekává se, že opustí Austrálii.
Nevíme, zda se bude letos moct zúčastnit Australian Open.
99 procent lidí neví, co se vlastně stalo,
a myslí si, že mě deportovali z Austrálie,
protože jsem nebyl očkovaný, ale tak to není.
Novak Djoković ve středu debat o povinném očkování
Novak dělá chybu za chybou
Pro vstup do Austrálie jste museli být očkovaní,
a pokud jste očkovaní nebyli, museli jste doložit,
že jste v předchozích šesti měsících prodělali covid.
Nebyl jsem očkovaný.
Ale covid jsem v 6 měsících prodělal dvakrát, takže jsem podmínku splňoval.
Dostal jsem zvláštní výjimku.
Řekl jsem manželce, že to chci uveřejnit
na Instagramu, než odletím.
Řekla, že není důvod to zveřejňovat.
Stačí, když napíšeš, že letíš do Austrálie
a moc se těšíš, a víc není třeba.
A já řekl…
strávili fantastický čas
Napsali jsme příspěvek
a já pak přidal poslední větu,
kterou jsme probírali večer předtím.
Řekla, ať to nedělám.
Řekl jsem, že to připsat musím.
Další důvod, proč věřit instinktům manželky.
Letím do Austrálie s výjimečným povolením.
Trval na tom, že musí nahlas říkat, že není očkovaný.
No a já… Já s tím nesouhlasila.
Řekla jsem mu, že je to jeho volba, prosila ho, ať to víc nerozvádí,
protože jiní lidi to vidí jinak.
A po uveřejnění toho příspěvku na Instagramu
vypuklo peklo.
COVID-19 – TESTY
Melbourne i stát Victoria
ZŮSTAŇTE DOMA
byly vystavené tvrdším a delším lockdownům
NEMOC? BUĎTE DOMA
než většina světa.
Z domu je to vážně dlouhý let
4. ledna 2022
a ten příspěvek mezitím obletěl celý svět.
Než letadlo přistálo,
celá země už byla hodně nabroušená.
5. LEDNA 2022 NOVAKŮV PŘÍLET DO AUSTRÁLIE
Dorazil jsem na pasovou kontrolu.
Viděl jsem, jak pár policistů vychází a dívá se na mě,
a hned jsem měl pocit, že něco nesedí.
Požádali mě, ať jdu s nimi.
Nedostal jsem razítko.
Šel jsem do imigrační zóny
a tam jsem zůstal od 23:00 do 9:00.
V té chvíli jsem dostala zprávu, něco jako:
„Jsem na letišti. Zadrželi mě.
„Nevím jistě, co se děje.“
A já na to: „Cože? Jak to myslíš?“
„Berou mi telefon.
„Promiň. Ještě…“ A já…
Novak Djoković byl zadržen v Austrálii
před soudním slyšením, které rozhodne,
zda tenisová hvězda může zůstat v zemi.
Panoval mylný dojem, že dostal nějakou výsadu.
AUSTRALSKÝ NOVINÁŘ
Že dostal příležitost vstoupit do země za podmínek,
které ostatní neměli.
Stal se z něj padouch.
Stal se z něj terč.
Djoković nesmí do Austrálie kvůli výjimce z očkování
Řekl to nahlas.
Kdyby to neřekl nahlas, kdyby se tím nevychloubal,
tak jim to asi připadalo.
Chtěli, aby všichni drželi krok.
Jakmile jeden chlap plave proti proudu,
je to blbé pro všechny.
DJOKOVIĆ ČELÍ VYHOŠTĚNÍ
Máme tady chlápka, který projevuje opakovaně vzor
přikrášlování pravdy
a opovržení pravidly, která se vztahují na ostatní.
NOVAKOVA MATKA ŽÁDÁ VLÁDU
Zhýčkaná, privilegovaná sportovní hvězda, která si myslí, že může obcházet systém.
DJOKOVIĆŮV FORMULÁŘ ZPOCHYBNĚN
Udělali ze mě většího padoucha než kdy dřív,
předtím, v tenisových kruzích.
Teď jsem byl padouch světa.
Pokud chce být Djoković vítězem,
pak říkám, buďte vítěz a vyšlete světu
bezpečnou zprávu a naočkujte se.
Proč jste se neočkoval?
Necítil jsem, že to potřebuju.
Proč? Proč bych se měl očkovat?
Jsem zdravý. Jsem sportovec.
Covid jsem měl. Chráním se.
Nikoho neohrožuju.
Proč bych se očkoval?
Je to moje svobodná volba, základní právo,
které mám jako bytost na téhle planetě,
svoboda volby,
o kterou hodně lidí na planetě přišlo.
Známe verdikt.
Novak Djoković na Australian Open končí.
Jeho případ probíral federální soud.
Zamítnutí víza vynesené federální vládou
pak federální soud podpořil
a on byl v předvečer turnaje vyhoštěn.
Austrálie si zažila jeden z nejhorších lockdownů.
Nechtěli,
aby někdo tak známý,
o kom každý ví, že není očkovaný,
aby u nich odehrál turnaj,
měsíc se zdržel a odletěl, přičemž Australané
se domů vrátit nemohli, protože to neměli povolené.
Takže…
Do určité míry chápu, že cítili tlak,
ale to přece nebyla moje chyba.
Později jsem zjistil, že přiletěli další dva.
Jeden hráč a jeden trenér vstoupili do země
se stejnou zdravotní výjimkou.
Bylo to čistě politické.
Nijak se to netýkalo zdraví. Ani ničeho jiného.
Čirá politika.
Nikdy jsem neřekl, že jsem pro ani proti očkování.
Antivaxerské hnutí mě dokonce
považovalo za svého hrdinu.
Ale já se přitom nijak nespojoval s žádným
antivaxerským ani provaxerským hnutím.
Jsem pro svobodu volby,
rozhodování o vlastním těle.
Mimochodem jsem přišel o slamy a turnaje.
Pár let jsem kvůli tomu, že nejsem očkovaný, nehrál v USA.
V pořádku.
Ale do Austrálie jsem letět mohl.
Já nejsem vědec.
Já pravidla nenastavuju.
Já bych o tom neměl diskutovat.
Jen jsem dal najevo přesvědčení.
Zastal jsem se svých zásad,
toho, co je podle mě nejlepší pro mé tělo. To je vše.
AUSTRÁLIE – LEDEN 2023
Jaký to byl pocit, vrátit se rok nato?
Zpočátku zvláštní.
Ale mělo to ten extra význam.
Tenhle AO jsem musel vyhrát.
Dokázal jsem se vrátit po tom,
co se stalo před 12 měsíci,
a využít to jako pohon k výhře.
Perfektní skóre.
A proto jsem nakonec
skončil v objetí mámy a bratra.
Ale opět se stává nejlepším hráčem na planetě.
Není jenom dědicem velikosti.
Sám je velikost.
AUSTRÁLIE – LEDEN 2025
AO – TROCHU JINÝ ODPAL
Novaku!
Djoković vyhrál Australian Open desetkrát.
Naprosto nevídaný počin.
Teď se chystá vyhrát svůj 25. grandslam.
Ve vzduchu je hodně otazníků, zda ho vášeň a hněv,
které ho pohánějí, poženou i v roce 2025,
protože v roce 2024 se občas nedostavily.
ROLAND GARROS – ČERVEN 2024
Nedohrál French Open, protože si urval meniskus.
Z French Open, kde se zranil, jde na trávu na Wimbledonu,
ČERVEN 2024
pouhých pár týdnů po chirurgickém zákroku,
pak na olympijskou antuku
ČERVENEC 2024
a pak završil grandslamový kalendář na asfaltových kurtech.
Víte, co vám to udělá s tělem?
Ukázal se na US Open.
Už neměl kde brát.
US OPEN 2024 POPYRIN PORAZIL DJOKOVIĆE
Rozhodně nedokončil sezónu s takovým elánem,
na jaký jsme zvyklí.
Bylo tu hodně otazníků.
Je vám teď 36 let.
Cítíte, že po tak šíleném období
už hrajete na svůj věk?
Chcete se příští rok vrátit?
Máte plán? Nějaký plán odchodu do důchodu?
Plánujete odejít, nebo…
Viděl jsem, jak je nešťastný z odpovídání na otázky o odchodu,
ale zároveň v tom vidím to palivo,
které možná využije k dalšímu postupu.
Potřebuje dělat to, co je v jeho mysli nebo mysli ostatních nedosažitelné.
AUSTRALIAN OPEN 2025 1. KOLO
ŠPIČKA
Vítejte na velké události. Na Australian Open.
A přivítejte největšího hráče své generace.
Novak Djoković má podání.
PRVNÍ KOLO N. DJOKOVIĆ – N. BASAVAREDDY
DRUHÉ KOLO N. DJOKOVIĆ – J. FARIA
2. KOLO
Tohle všichni chtěli vidět.
TŘETÍ KOLO N. DJOKOVIĆ – T. MACHÁČ
3. KOLO
Vyhrává Djoković.
Typický odpal na závěr.
ČTVRTÉ KOLO N. DJOKOVIĆ – J. LEHEČKA
4. KOLO
Ohromná série chlapa, kterého je tady tak těžké porazit.
Postupuje do čtvrtfinále,
tady v Austrálii, popatnácté.
ČTVRTFINÁLE N. DJOKOVIĆ – C. ALCARAZ
Zvládl jsem dobré odpaly a předvedl dobrou hru.
To jsou bonusové mentální body,
protože vím, že můj další soupeř, Alcaraz,
dnes večer sledoval můj zápas
a snažil se ho analyzovat a zjistit,
co se stane a kde třeba najde
nějaké slabiny a zadní vrátka,
na které může za pár dní zaútočit.
Djoković bude potřebovat každou kapku energie, údernosti
ČTVRTFINÁLE DJOKOVIĆ – ALCARAZ
a neuvěřitelné hry, protože přichází Carlos Alcaraz.
Tohle je jediný major, který mu chybí.
Takže to je zápas mezi Novakem, který ho vyhrál desetkrát…
Novak, Roger a Rafa hráli tenis úplně jinak
a každý svým způsobem skvěle.
A teď vidíte hráče, konkrétně Alcaraze,
který hraje jako oni tři, kdykoli chce.
Hra se zlepšuje.
To je moje oblíbené období sportovce.
Období lva v zimě.
Víte, že se konec blíží.
Využijete všechny rezervy,
zkušenosti, historii, srdce, vnitřní pohon,
protože jednou přijde chvíle, kdy to už nedokážete.
Ale kdo stojí před vámi?
Alcaraz.
Stojí před vámi na vašem kurtu v Melbourne,
kde jste desetkrát vyhráli.
Navíc je hladový, protože jste ho v Paříži připravili o olympijské zlato.
O žádném zápasu ve čtvrtfinále majoru
se nemluvilo tak jako o tomhle.
Očekávání zápasu.
Hned ve chvíli, kdy je vylosovali,
si lidi říkali: „Páni, to bude čtvrtfinále.“
Připravte se na úterní večer v Melbourne.
Novak nezačal zápas nejlíp a vůbec není v nejlepší formě.
Jako boxer, který potřebuje ránu pěstí,
aby se do vás opřel naplno.
Ale když ho někdo popíchne, uvidí ohromnou sílu.
Geniální.
Kdy tohohle chlapa dožene zub času?
Neuvěřitelné.
A Djoković to cítí.
Připadá mi, že něco rozdýchává, Johne.
Myslím, že se při předchozím odpalu něco stalo.
Na sklonku prvního setu se Novak stáhl,
minul míček a člověk si hned pomyslel, že je možná konec.
No, Johne, jaks říkal předtím, možná je zub času přece jen neúprosný.
PRVNÍ SET
Dámy a pánové, Djoković právě podstupuje…
Zrovna to ohlásili.
Je to tříminutová zdravotní přestávka.
Když jsem odešel z kurtu kvůli ošetření,
po pravdě jsem myslel, že ten zápas nedohraju.
No dobrá.
Djoković je zpátky docela rychle.
A zdá se, že má obvázané
pravé tříslo.
Alcaraze bych tehdy neporazil,
kdybych měl o 10 % sníženou schopnost pohybu.
Tak jsem řekl, vezmu si analgetika, léky proti zánětu.
Všechno, co jde.
V téhle chvíli Djoković nejspíš hodnotí,
jak si vede, co dokáže a co už ne.
Snaží se to ustát
a pravděpodobně mu začínají účinkovat léky.
Vypadá to, že set končí.
A s Alcarazem to nic nedělá, protože skóruje bez ztráty bodu.
V té chvíli
Novak udělal, co někdy dělává,
řekl si: „Tak jo, jsem zraněný.
„Musím být šíleně agresivní, jinak ten zápas nevyhraju.“
ZAČÁTEK 2. SETU
Bude muset tasit všechny trumfy,
pokud se chce vůbec udržet.
Začíná se to jevit dost nepravděpodobně.
Dokonce i na něj.
Ale servíruje královsky.
Hezký začátek druhého setu.
Nejspíš má větší psychickou sílu než kdokoli, koho jsem poznal.
Dokáže snášet bolest,
a to tak,
že se s tím nedá měřit.
Čím je to těžší, tím soustředěnější je
a je ochotný vytrvat.
Další vítězná rána od Djokoviće.
Adrenalin a kombinovaný efekt prášků,
to všechno pomohlo.
Sledujte to.
Další eso.
Djoković je možná raněný,
ale pořád odpaluje.
Alcaraz je všechno možné, ale není to pouliční bojovník.
Ultimátní pouliční bojovník Novak
vás na férovku porazí.
Ale kdybych musel zabrat a stát se
pouličním bojovníkem, udělal bych to.
Uděláte to?
A máme set.
A to je pěkné.
Podívejte se.
Neuvěřitelné Djokovićovo podání.
Game, třetí set, Djoković.
Ve výsledku je to o psychice.
Je to sice nekontaktní sport, ale…
tak blízko kontaktu, jak se dá dostat.
Skoro jako gladiátoři v aréně.
Chcete vidět, jak váš soupeř slábne.
Cítíte to z druhé strany sítě,
cítíte, že o sobě pochybuje.
Je úplně všude.
Jako predátor na kurtu to chcete vzít a využít.
MEČBOL
Upoutal a dominoval.
A nakonec byl pro mladší soupeře příliš prohnaný.
Dostal Alcaraze na čtyři.
4:6, 6:4, 6:3, 6:4.
Mistrovská škola Roda Lavera.
25 MINUT PO ZÁPASU
Můj tým chtěl udělat MR.
Řekl jsem: „Nedělejte magnetickou rezonanci
„ani ultrazvuk, protože já vím, co to je.“
Je to natržené.
Ať je to centimetr, půl, dva, nebo tři, co na tom záleží?
Chci mít šanci dostat se na kurt do semifinále,
protože jsem měl dva dny.
Mám pocit, že bychom měli využít
každou minutu na regeneraci.
Novaku, jak probíhá fyzické zotavení
v téhle fázi kariéry ve srovnání s psychickým zotavením?
Fyzicky se zotavit dokážu. Psychicky ne.
Psychicky jsem zrovna ve fázi,
kdy začínám přicházet o rozum.
Napadlo by vás, že jak stárnete,
máte víc zkušeností a logicky byste měli vědět,
jak se psychicky a emočně vypořádat se stresem a napětím.
Ale tělo vás možná tolik neposlouchá.
Pomoz mi.
U mě je to naopak.
Mozek…
je…
Už mu to asi stačilo.
Dny tréninku a…
médií…
a očekávání.
Především jde o moje očekávání.
Lidi si myslí, že když jsem už dosáhl tolika velkých úspěchů,
měl bych si už jen užívat.
Ale to nedokážu.
Pokud mám soutěžit,
pokud musím vyjít na největší pódium,
má to pro mě obrovskou váhu.
Nejde jenom o ten zápas, ale o mou pověst.
Jde o všechno.
Jsou dny, kdy mám pocit…
Kdy si připadám jako ten nejlepší, a jsou dny, kdy o sobě hodně pochybuju.
Pak mám pochybnosti, jestli se dokážu udržet
vedle těch nejlepších.
Ale nemůžu se na 100 % odevzdat tenisu.
Už to není můj život.
Musím být taky manžel a otec.
Potřebuju být tím vším.
To je ten boj.
Jak dlouho ještě?
Proč tomuhle vystavuju
sebe a rodinu pořád dokola?
Když vás zítra čeká takový zápas,
je to psychicky těžší, nebo vám to pomáhá?
Je to těžší.
Určitá část mého já
se těší na výzvu, ale jiná část mého já ví,
že si budu muset opakovaně sáhnout do svých rezerv.
A chci lidem dokázat, že se mýlí.
To je samozřejmě část motivace.
Především ale chci dokázat sám sobě, že se mýlím,
protože mám ten vnitřní kritický hlas,
který říká:
„Nemůžeš pokračovat.
„Nejsi na takové úrovni,
„že můžeš vyhrát slam.“
Už nikdy. Chápete? A smířit se s touhle realitou.
SEMIFINÁLE AUSTRALIAN OPEN 2025 DJOKOVIĆ – ZVEREV
Djokoviće čeká spousta výzev.
A proto to podle mě pořád dělá, Chrisi,
proto pořád hraje a chce vyhrávat majory.
Už dokázal všechno.
Nejlepší hráč všech dob.
Ale porazit trojku, Alcaraze, pak vyřadit dvojku,
pokud se dostane přes Sašu Zvereva, což by podle mě mohl…
Upřímně už nemám obavy ohledně té nohy.
Je prostě z jiného těsta.
Jeho tělo dokáže reagovat na chvíle stresu.
Přivítejte prosím v Rod Laver Areně
Alexandera Zvereva z Německa.
Zverevovi hraje do karet, že je odpočatý.
Řekl: „Hele, cítím se nejlíp za hodně dlouhou dobu.“
Přivítejte prosím desetinásobného šampióna Australian Open,
Novaka Djokoviće ze Srbska.
Poprvé ho teď všichni bedlivě sledují,
jestli něco nenaznačuje, že není úplně v pořádku.
Nikdo jsme nevěděli, jak se zotavil.
Všichni doufáme, že bude zdravý.
- Neuvěřitelné. - Game, Djoković.
Game, Djoković.
Odehráli jsme pár těžkých výměn
a já udělal pár rychlých pohybů.
Začal jsem cítit ještě větší tlak.
Necítí se dobře.
Myslím si to.
Něco se děje.
Novak chodí hodně pomalu.
Vyhýbal se extrémům.
Djoković není úplně v pořádku.
Přišla mu zásilka z lékárny.
Prostě jsem nedokázal vyvinout rychlost.
Ani se nerozběhne. Cítí to.
- Game. - Djoković právě teď…
Určitě ne při 40:0.
Šetří si energii na tie break.
Nefungovalo to.
Game, první set.
Odpálil to pryč!
Jde si potřást rukou.
Je konec. Jde si potřást.
Pamatuju si, jak jsem se otočil a řekl: „On končí?“
Bylo hodně zřejmé, že byl po prvním setu vyřízený.
- Dav nevychází z úžasu. - Ochromený.
Přišel si potřást rukou. Je to zklamání.
Jízda za 25. titulem končí.
Není to jenom zápas, jde o to, kolik do toho vkládá,
a to, co do toho dává, je něco,
co lidi nevidí.
Všechny nás bolí, vidět ho odcházet tímhle způsobem.
Nevěřím, že lidi pískají.
To je příšerné.
Byl jsem v šoku.
Chlap tomuhle sportu odevzdal úplně všechno,
vyhrál 10 předchozích titulů.
Je smutné, když se publikum chová takhle.
Myslíte, že ho to trápí?
Samozřejmě.
Je to člověk.
Cítil jsem tu hořkost, když jsem opouštěl kurt,
v té atmosféře, když lidi pískají, ale tak to prostě je.
Chápu, že lidi chtějí vidět zápas.
Zaplatili za lístky. Chtějí vidět, že se předvedete.
Chápu to.
V srdci vím, že…
pokud dokážu na kurtu nechat všechno,
zvlášť v sedmatřiceti, v semifinále grandslamu,
udělám to, protože to
může být moje poslední semifinále.
Je možné, že tohle je váš poslední Australian Open?
Nevím. Možné to je. Kdo ví?
Pokud budu mít pocit, že už nemůžu dělat, co dělám,
na úrovni potřebné k odehrání pěti setů,
pak to přestanu dělat. Je to prosté.
A nečekám, že to každý pochopí.
Tak vysokou negativní reputaci
jsem u tak úspěšného hráče nezažil.
Že držitele 24 grandslamových titulů vypískají, když je zjevně zraněný?
Veřejnost se většinou ke konci vaší kariéry
přikloní k vám, protože respektují vaše počiny.
Ale že ho vypískají?
Nosí si břemeno nedostatečnosti.
Ať dělá, co dělá, nikdy to nebude dost.
Tenis ho naplňuje.
Je to útočiště, kde má pocit,
že má hodnotu.
Kletba toho, když dosáhnete všeho dosažitelného
v našem sportu, tkví v tom, že cokoli menšího
už nestačí.
Pocit, že nejsem dost dobrý,
cítím už hodně dlouho.
Jiní se mě snaží ošálit:
„Hele, skvělý Australian Open, hráls semifinále, porazils Alcaraze,
„jednoho z nejlepších hráčů na světě. Hrál jsi skvěle. Boží.“
Jasně, to jo, ale…
nestačí to.
Kdyby Novak Djoković vyhrál 15 majorů, publikum by ho milovalo.
Protože by to znamenalo, že je jeden z největších šampiónů všech dob.
Ale neohrozil Rogera a Rafu.
Lidi by milovali Novaka víc, kdyby neohrozil řád.
Ale…
kdyby Novak neohrozil řád,
neměli bychom Novaka Djokoviće.
Je tu, aby ohrožoval řád.
Pořád má co dokázat.
Dostal se do bodu, kdy láme vlastní rekordy.
Svádíte se sebou bitvu.
Kdy poznáte, že nastala vhodná chvíle toho nechat?
Opravdu se pořád cítím mladý.
Nevím, kdy ukončím kariéru.
Může to být za rok, může to být za patnáct. Nevím.
Ale dokud mám vnitřní pohon,
zápal,
ale hlavně dokud cítím, že dokážu vyhrávat turnaje
a můžu být jedním z nejlepších hráčů na světě,
chci pokračovat.
Pochybovač číslo jedna je tady.
Jsem to já.
A chci něco dokázat především sám sobě.
ROK NATO, VE 38 LETECH, NOVAK OPĚT POSTOUPIL DO SEMIFINÁLE AO.
…dnes nepovažují za favorita.
UTKAL SE S DVOJNÁSOBNÝM ÚŘADUJÍCÍM ŠAMPIÓNEM AO,
24LETÝM JANNIKEM SINNEREM.
To je šílené.
A desetinásobný šampión AO ve svých 38 letech jede na dřeň.
PĚTISETOVÝ ZÁPAS TRVAL PŘES ČTYŘI HODINY.
Dokázal to!
Novak Djoković vrací úder! Sesazuje Sinnera z trůnu.
Lidi, dneska jste byli neuvěřitelní.
Fakt neuvěřitelní.
Miluju náš vášnivý vztah.
Rok co rok je to něco jiného.
NOLE – NAPROSTÁ JEDNIČKA
Myslím, že dnes se vám koupě lístku vyplatila.
O tom žádná.
Díky, že jste přišli.
Díky.
POSTOUPIL DO 38. FINÁLE GRANDSLAMU.
PŘEKONAL TAK REKORD, KTERÝ PŘED NÍM DRŽEL
NOVAK DJOKOVIĆ.
Překlad titulků: Filip Drlik
Kreativní dohled Vít Bezdíček