‎REAKTIVACE AGENTA KIMA
‎Co to?
‎Stůjte, nebo všichni zemřeme.
‎K zemi!
‎Do vozíku.
‎Pozor!
‎Dále.
‎- Tak co se stalo? ‎- No…
‎Pláchli.
‎POSLEDNÍ DÍL
‎Ke schodišti.
‎Počkat, co tady děláte? ‎Aha, přišel jste mě zachránit.
‎Pak Kang Songu, 66 je teď na naší straně. ‎Odložte tu zbraň.
‎Mýho staršího bratra jste prý
‎nechal zabít vy.
‎Cože…
‎O čem to mluvíte?
‎Řekl jsem vám, ‎že Pak Kong Kwanga během mise zabili
‎- ti jihokorejští šmejdi. ‎- Neřekl jste 66?
‎- Ne, myslel jsem tím… ‎- Proč mlčíte?
‎Řekněte, že jste to nebyl vy.
‎Já…
‎vašeho bratra nemohl zachránit. ‎Tak to bylo.
‎Uhněte. Říkám, uhněte.
‎Myslíte, že vás to ochrání? ‎I vy jste zradil příkazy Strany!
‎Promluvím s jihokorejskými autoritami. ‎Můžeme zběhnout spolu.
‎- Začít znova… ‎- Ticho!
‎Na něco se zeptám.
‎Proč toho nepřítele chráníte?
‎Sang‑o. To nemusíte.
‎Abych ochránil dceru.
‎Chránit své blízké
‎je důležitější než…
‎zabít nepřítele.
‎Dostanete další příležitost. ‎Věřte mi a couvněte.
‎Rychle, dovnitř.
‎Řekli mi, ať odjedu, ‎tak jsem to tu objížděl. Co se děje?
‎Pane Kime.
‎Otevřít.
‎BEZPEČNOSTNÍ KONTROLA
‎Slyšel jsem pořádný výstřely. ‎Stalo se něco?
‎Nic vážného. Jen interní záležitost.
‎- Můžete jet. ‎- Ale mám vyzvednout prádlo.
‎Až příště. Odjeďte. ‎Máme naléhavou situaci.
‎- Tak jo. Dobrou. ‎- Dobrou noc.
‎Zavřít.
‎Už můžete ven.
‎- Musí do špitálu. ‎- Co?
‎- Ale střelný zranění nezatajíme. ‎- Zavolejte generála Čanga, pomůže.
‎A Sung Han-su a Pak Čin-čchol?
‎Viděl jsem je nasedat ‎do Ču Kang-čchanova auta.
‎- Do jeho auta? ‎- Jo.
‎Han-su, kde jsi?
‎Co se děje?
‎Kime, promiň.
‎‑ Pane Kime. ‎‑ Kime?
‎Jedeme.
‎To nám vážně nic neřeknete?
‎- Odvezte ho do špitálu. ‎- Dobře.
‎Promiň. Jestli nepřijdeš…
‎naše děti zemřou.
‎- ‎Prosím. Musíš přijít. ‎- Už jedu.
‎REAKTIVACE AGENTA KIMA
‎PŘED NĚKOLIKA HODINAMI
‎Kdo jste?
‎Kruci, zrovna jsem vytřel.
‎- To je on. ‎- Tady se trénuje. Musíte se vyzout.
‎- Whip it up, whip it up, up and down. ‎- Whip it up.
‎- Whip it up, whip it up. ‎- Whip it up.
‎Whip it…
‎Co je?
‎‑ Ty jsi Ta-bin? ‎‑ Jo, to jsem já.
‎A kdo jste vy?
‎Sbalte ho.
‎Prosím vás, proč nám to děláte?
‎- Nechte nás jít. ‎- Rozvažte nás!
‎Prosím, pusťte nás.
‎Prosím!
‎PŘEDSEDA ČU KANG-ČCHAN
‎Všechno připraveno.
‎Riskujete život kvůli dětem přátel.
‎Překvapil jste mě.
‎Ale vy dva jste udělali totéž.
‎Teď si můžete vybrat.
‎Necháte zabít kamaráda?
‎Nebo vlastní děti?
‎Vážně mě to moc mrzí.
‎Zatáhl jsem vás do toho.
‎Pokud 66 zemře, děti budou žít. ‎Je nad čím váhat?
‎- Ne! ‎- Ta-bin!
‎- Dost! ‎- Ta-bin!
‎- Tati! ‎- Táto!
‎Tati, pomoc!
‎Táto…
‎Udělám, co chcete. Pusťte je!
‎Kime.
‎Čin-čchole, Han-su.
‎Jestli mají děti přežít…
‎musím zemřít.
‎Seberte se!
‎Vstaň.
‎Kime! Musí existovat řešení.
‎Mysli na děti.
‎Jde tu jen o ně!
‎Han-su!
‎Kime.
‎Trochu jste mě zklamali.
‎Nedáváte do toho všechno.
‎Dám vám pět minut.
‎Jestli ho do té doby nezabijete, ‎sám ty děti zastřelím.
‎Táto!
‎- Tati. ‎- A pak zastřelím 66.
‎Pomoc!
‎Táto.
‎- Tati! ‎- Táto!
‎- Tati!
‎Táto…
‎Na co čekáte?
‎Volají vás děti.
‎Tati! Tati!
‎Tati!
‎- Táto! ‎- Tati!
‎Ještě, ještě!
‎Vstaň! Říkám, vstaň!
‎Vstaň! Vstaň!
‎Te-hun.
‎Ta-bin.
‎Zachraňte je.
‎A…
‎postarejte se…
‎o Min-dži.
‎Bude se vám po ní stýskat, co?
‎Vrať se.
‎Budu na tebe čekat.
‎Vrátíš se. Seš můj táta.
‎Raz.
‎Dva.
‎Tři.
‎- Tati! ‎- Strejdo!
‎Čtyři.
‎- ‎Kruci. ‎- Vstaň.
‎Vstaň! Říkám, vstaň!
‎Tři vteřiny.
‎Stačí tři vteřiny.
‎- Ta-bin. ‎- Tati!
‎- Ta-bin! ‎- Tati!
‎Tati, postřelili tě. Seš v pořádku?
‎- Dobrý, nepostřelili. ‎- Dobrý?
‎Jsem v cajku.
‎- Kulka mě minula. ‎- Fakt?
‎- Nepostřelili tě? ‎- Ne, neboj.
‎Dobrý? Muselas mít takovej strach.
‎- Chudinko moje. ‎- Tati, v klidu.
‎- Kdyby se ti něco stalo… ‎- Ale nestalo!
‎Pohni, rozvaž mě. To je ale opruz.
‎- To bolí! ‎- Nesahej mi na vlasy!
‎Neboj, nesáhnu.
‎‑ Je to dobrý, seš celej. ‎‑ Jo, jsem v pohodě.
‎Tak jdeme.
‎Není ti nic?
‎- Jsem v pořádku. ‎- Můžeš vstát?
‎Dobrý. Neboj.
‎Kime!
‎‑ Není ti nic? ‎‑ Co děti?
‎- Nic se jim nestalo. ‎- A ty?
‎Co myslíš?
‎- Dostal pěknou sodu. ‎- No jo, naložili jsme mu.
‎- Zabralo to čtyři vteřiny. ‎- Proto ho postřelil.
‎Jen mě to lízlo.
‎- Jsi v pořádku? ‎- Co myslíš?
‎Jasně, že není.
‎Ale tenhle přežil.
‎Hej, předsedo.
‎Máme nevyřízený účty.
‎Rodičovskou schůzku.
‎‑ A co teď? ‎‑ Musím dodržet slib.
‎‑ Můžeš řídit? ‎‑ Poradí si.
‎A co děti? Neměli bychom je pohlídat, ‎ať se někam nevypaří?
‎- Copak tě Te-hun poslechne? ‎‑ Leda ve snu. Napadl vlastního otce.
‎To by si Ta-bin naštěstí nelajzla. ‎Jen mě ignoruje.
‎Nenecháme je s někým, kdo je srovná?
‎- Jako třeba? ‎- O někom vím. Je děsivější než já.
‎Vlastně je to ‎jedna z nejděsivějších osob na světě.
‎Jdeme.
‎Ty jo, moje nohy. Šíleně bolí. ‎Asi mi upadnou.
‎Já jsem u volantu!
‎No tak!
‎VELITELKA BEZPEČNOSTI KANG ČI-JONG
‎To má být vtip?
‎JEDNOTKA RYCHLÉHO NASAZENÍ ČERVENÝ DRAK
‎Zlato…
‎Mohla bys je na chvilku pohlídat?
‎Že by sis je nechala tady u sebe ‎a na pár dní se o ně postarala…
‎Pěkně prosím.
‎Tohle nejsou žádné jesle.
‎Ty syčáku!
‎‑ Máš tu pořádný zbraně, teto? ‎‑ Víš, že mi tak nemáš říkat.
‎Sklapni a vystřel.
‎‑ Mami, půjč mi mobil. ‎‑ Ta-bin, ticho.
‎Řekla jsem ti žádný průšvih.
‎Nemám průšvih. ‎Bylo mi líto Kima, musel jsem pomoct.
‎Jinak to nešlo. ‎Čin-čchol chtěl, ať pomůžu.
‎Kim? Zase?
‎‑ Já ho snad… ‎‑ Tak to nebylo.
‎Tak to nebylo. ‎Chtěl jsem mu pomoct. Z vlastní vůle.
‎Můj kamarád…
‎musel splnit poslední misi, ‎aby mohl být s dcerou.
‎Chtěl jsem pomoct.
‎Já taky.
‎Ale neměli jste vystavovat děti nebezpečí.
‎‑ Promiň, miláčku. ‎‑ Taky mě to mrzí.
‎Děti tu zůstanou se mnou. ‎Vám dvěma se nedá věřit.
‎- Zlato! ‎- Zlato! Teda Či-jong.
‎Kdy vy dva konečně dostanete rozum? ‎Vážně, kdy…
‎Kdy…
‎Miláčku.
‎- Už jsem ti řekl, jak moc tě miluju… ‎- Ven.
‎- Řekl. ‎- Jdeme.
‎- Honem. ‎- Nehrb se.
‎Dej si pořádnej oběd, žádnou svačinu.
‎- Víš, co dělat, že jo? ‎- Co?
‎A neptej se na heslo k wifině.
‎- Proč? ‎- Neptej se. Buď zticha.
‎- Jasný? ‎- Jo, už běž.
‎- Nevytoč ji. ‎- Jo, furt.
‎Tak pozor!
‎Pozor!
‎Pohov.
‎- Tati. ‎- Sekej dobrotu.
‎Nemáte hlad?
‎Já teda jo.
‎To vám ani nedali nic k jídlu? ‎Co si dáte? Mám objednat ‎čadžangmjon‎?
‎MEZIKOREJSKÁ JEDNÁNÍ
‎Jsem rád, že se obě strany domluvily.
‎Snad se Sever i Jih domluví na spolupráci ‎formou zóny volného obchodu.
‎Taky doufám.
‎Díky všem.
‎Můžete si prosím potřást rukama?
‎Myslím, že musíme projednat ještě něco. ‎Události z včerejší noci.
‎Jak víte, ‎Severu jsme se snažili co nejvíc vyhovět.
‎Nesouhlasíte? To všechno ‎pro dobro mezikorejské spolupráce.
‎Co na to říkáte vy?
‎Ale víte,
‎to včera večer bylo přes čáru.
‎Neměli byste za tu spoušť,
‎co jste způsobili na jihokorejském území, ‎převzít zodpovědnost?
‎To byl…
‎To byl interní problém.
‎A ten problém ‎málem udělal z Jižní Koreje bojiště.
‎‑ To ne, neměli jsme v úmyslu… ‎‑ Klid, klid.
‎Vzhledem k výsledku jednání
‎neplánujeme proti Severu ‎podniknout odvetné kroky.
‎Ovšem uzavřeme to celé s tím,
‎že za škody na vaší straně ‎neseme nulovou odpovědnost.
‎Rozumím.
‎VÍTÁME SEVEROKOREJSKOU DELEGACI
‎Teď poslouchejte.
‎Strana obdrží zprávu, ‎že Ri Ung Rjong a 66 byli popraveni.
‎Jestli se rozkřikne, ‎že nám je Jih předal, ale my je ztratili,
‎nebudeme mít jinou možnost ‎než převzít odpovědnost.
‎Už jsem mluvil se členy delegace, ‎tak ať vaši lidé drží jazyk za zuby.
‎‑ Jasné? ‎‑ Ano.
‎- O čem to mluvíte? ‎- Podívejte. Tam nahoře někdo je.
‎- Cože? ‎- Co je to?
‎Někdo tam visí, sakra.
‎- Zavolejte záchranku a posily. ‎- Ano.
‎- Vy zůstaňte tady. ‎- Dobře.
‎CENTRÁLNÍ NEMOCNICE MJONGDŽIN
‎ANONYMNÍ PACIENT
‎Teda, pane generální řediteli. ‎Jak se cítíte?
‎Jsem v pořádku.
‎Začněte nahrávat.
‎Nač ten spěch?
‎Všechno honem honem. ‎Tak to tady na Jihu funguje. Zvykejte si.
‎Tak dobře. ‎Začněme stavem těch balistických raket.
‎Mám poslední podmínku.
‎Podmínku?
‎Až vám ty informace poskytnu,
‎pošlete mě do Macaa pro azyl.
‎Zvážím to. Podle toho, ‎jak kvalitní informace máte.
‎Pokud tomu správně rozumíme, ‎Strategické raketové síly
‎jsou založené na tříosém systému.
‎Severopjonganská a čchagangská provincie ‎a okresy Čcholsan a Čchončchon.
‎A okres Kildžu ‎v severohamgjongské provincii.
‎Ve službě mají ‎12 mobilních odpalovacích zařízení.
‎A co aktuální dosah?
‎Nejenže doletí na ostrov Guam,
‎ale taky na Aljašku a západní pobřeží USA.
‎Jak si poradí s přechodem na jiná paliva?
‎Teď je palivo kapalný,
‎ale přecházejí na pevný palivo.
‎A právě k tomu potřebují mě.
‎Víte, všechny ty informace ‎jsou přímo tady.
‎ANONYMNÍ PACIENT
‎PŘEPRAVA PACIENTŮ
‎‑ Dodržel jste slovo. ‎‑ Co uděláte teď?
‎Dál už to zvládnu sám. Byla by škoda ‎zneškodnit nepřítele tak snadno.
‎Splň mi jedno poslední přání.
‎Ať se stane cokoli, slib mi, že přežiješ.
‎Co tu otálíte?
‎Už můžete jít.
‎Ať se vám i dceři…
‎v životě daří.
‎Já nějak přežiju.
‎Dobře. Hlavně…
‎to přežijte.
‎VELITEL ČCHONSANSKÉ JEDNOTKY
‎‑ Takže? Kdo Ri Ung Rjonga unesl? ‎‑ Musíme podezřelého identifikovat.
‎Analyzujeme záběry z kamer. ‎Až ho najdeme, zmobilizujeme tým.
‎Ne, nechte to plavat.
‎‑ Prosím? ‎‑ Dostali jsme z něj, co jsme potřebovali.
‎Dál ho tu držet ‎jsou vyhozené peníze daňových poplatníků.
‎Je jedno, ‎jestli se vytratí ze země nebo umře.
‎‑ Tak jako tak, je to k lepšímu. ‎‑ Ale pořád…
‎Udělejte, co říkám. Je to rozkaz.
‎Jsem v Macau?
‎Do háje.
‎POBŘEŽÍ NAŠÍ VLASTI
‎OBRANNÁ LINIE
‎To není možný.
‎Do pr****!
‎Stůjte! Ani krok!
‎- Stůjte! ‎- Stát!
‎Stůjte!
‎Zastavte!
‎STAVBY ČUHAK
‎ČCHO PCHJONG-KJON
‎‑ ‎To jsem já. ‎‑ Nazdar.
‎Bože můj. Jak přežíváš? ‎Co že se najednou ozýváš?
‎Chci požádat o laskavost.
‎O laskavost? O co jde?
‎Potopte
‎Stavby Čuhak.
‎Páni. Nezavolals už přes deset let ‎a teď po mně chceš tohle?
‎Má to co dělat s dcerou. Prosím vás.
‎Ale ne, chudák holka. ‎Páni, ta už musí být velká.
‎Je hezká jako její máma? Rozumím.
‎Znám ji, co se narodila, takže…
‎Stavby Čuhak, říkáš?
‎Dobře. Máš to mít.
‎Děkuju.
‎Počkej pár dní. ‎Ze Staveb Čuhak nic nezbyde.
‎Firmu rozkrájím jak okurku ‎a připravím si z ní salát.
‎Víš ale, že tě to bude něco stát?
‎Jsme si blízcí, ale jsme profíci. ‎Sazbu nesnížím. To chápeš, ne?
‎- Ano, chápu. ‎- ‎Dobře.
‎- ‎Tak fajn. Pak ti zavolám. ‎- Mockrát děkuju.
‎Prokuratura dnes ráno provedla razii
‎v centrále Staveb Čuhak ‎a jejích pobočkách.
‎- Co se děje? ‎- ‎Vyšetřuje…
‎- Máme povolení k prohlídce. ‎- ‎…podezřelý tok
‎desítek miliard wonů mezi pobočkami ‎Staveb Čuhak a politickými představiteli.
‎Vyšetřovatelé si myslí, ‎že převody vysokých částek
‎nebyly legitimními obchodními transakcemi.
‎Sledují jejich zdroj ‎a kde byly ve finále použity.
‎Vyšetřování prý bylo zahájeno poté, ‎co Finanční zpravodajská jednotka
‎v minulém roce ‎tyto podezřelé transakce nahlásila.
‎- Přiznáváte se k uplácení? ‎- A ta tvrzení o protlačení přestavby?
‎- Pane poslanče. ‎- Ustupte.
‎- Až jindy. ‎- Váš komentář.
‎Chystáte se do zahraničí, ‎potom co jste zaprodal vlast?
‎- Zatkněte ho. ‎- Rozkaz.
‎Pusťte mě! Pusťte!
‎KAMBODŽA
‎Soud vydal zatykač na Ču Kang-čchana, ‎předsedu Staveb Čuhak, na základě obvinění
‎z únosu, vraždy ‎a ohrožení národní bezpečnosti.
‎Soud zdůraznil závažnost zločinů ‎a riziko ničení a falšování důkazů.
‎Předsedu Ču ‎je údajně hospitalizovali v Soulu.
‎Obžaloba mezitím uvedla, ‎že do vyšetřování zahrne
‎založení společnosti ‎a předsedovu nekalou činnost.
‎- Hje-ri, vím, cos provedla. ‎- Znáš Min-dži?
‎Do školy přišli poldové.
‎- Dcera zdrhla. ‎- Dcera vraha.
‎- Jde po ní Interpol. ‎- Do lochu s ní.
‎Hje-ri je v háji.
‎Už je tady!
‎Kdy jste se spolčil se Severem? ‎Co ta obvinění z vraždy?
‎Víte, že dceru v zahraničí zatkli?
‎- Vyjádřete se. ‎- Komentář.
‎Šmejde, řekni něco.
‎Jak si vedeš?
‎Jaký to je, když vás roztrhá čokl?
‎Vytrhals mi zuby, ‎ale pořád mám holý pracky, hajzle!
‎Po misi jste se měl okamžitě vrátit.
‎Kde vás proboha
‎takhle zhuntovali?
‎Nechyběla vám dcera?
‎Kvůli Min-dži ‎jsem se musel o něco postarat.
‎A? Je to vyřešené?
‎Ano.
‎Už je po všem.
‎Tak bychom to teď měli uzavřít i my.
‎Číslo 66…
‎musí zemřít.
‎V lese poblíž rezortu, kde byla ubytovaná ‎severokorejská delegace,
‎nalezla civilistka ‎tělo muže se střelným zraněním.
‎Zesnulým je ‎muž okolo čtyřicítky jménem Kim
‎a policie zahájila vyšetřování ‎přesných okolností jeho smrti.
‎MRTVOLA U REZORTU DELEGACE
‎MUŽ KOLEM ČTYŘICÍTKY
‎SLEDOVANÝ UPRCHLÍK
‎ODHADOVANÝ VZHLED V MLÁDÍ
‎SMAZAT PROFIL? ‎NE / ANO
‎KIM, IM JU-DŽIN
‎Jsem zpátky.
‎Do náruče se ti nevrhnu. ‎To by bylo trapný.
‎- Vědělas to? ‎- Řekla mi to Sang-a.
‎Žes prý zemřel…
‎ale vrátíš se živej.
‎Slibuju,
‎už tě nikdy neopustím.
‎Vždycky
‎budu po tvém boku.
‎Tati…
‎měla jsem takovej strach. ‎Hrozně jsem se bála, že se ti něco stalo.
‎Díky, že ses vrátil.
‎To nic.
‎Ty kytky jsou nádherný.
‎Musím za mámou chodit častěji.
‎Taky měla ráda květiny?
‎- Možná proto jsem pěkná. ‎- Ne, ne. Jsi pěkná po mámě.
‎- Máš pravdu. Po tobě to rozhodně nebude. ‎- To mě podrž.
‎Co s náma bude teď?
‎Odteď budeme žít úplně nový život.
‎Na novém místě, s novou totožností. ‎Dokonce i jménem.
‎Ale chci, abys mi pořád říkal Min-dži.
‎- Proč? Nechceš si změnit jméno? ‎- Tohle mi dala máma.
‎- Tak platí. ‎- Je to takový naše tajemství. Že jo?
‎Začít znovu nebude hračka. ‎Zvládneš to?
‎Bude to legrace.
‎Tenhle život beztak za moc nestál. ‎Bude to novej začátek.
‎A co nový začátek jako vzorná studentka? ‎Můžeš na tom máknout a jít na vysokou.
‎Cože? Copak o tom rozhoduješ ty? ‎Ani nevíš, čím chci být.
‎Tak mi to můžeš povědět.
‎Min-dži, čím chceš být?
‎Já?
‎Zpěvačkou?
‎Co je?
‎- Jestli jsi po mně, tak to nevyjde. ‎- Co tím myslíš?
‎Zpívám strašně falešně!
‎- Co se směješ? ‎- Mě vomejou.
‎Pane Kime.
‎A Min-dži.
‎Vaše nová totožnost. ‎Uvnitř je příručka, naučte se ji nazpaměť.
‎Zvlášť ty, Min-dži.
‎„Kim Dži-min“?
‎Jste se nepřetrhli, co?
‎Vymýšlet nový jména nemáme v popisu práce.
‎Díky.
‎Těším se, že už vás nikdy neuvidím.
‎Nápodobně. Taky už vás nechci nikdy vidět.
‎- Já taky ne. ‎- Co?
‎- Nikdy jsem vás neviděla se usmát. ‎- Víc od něho nečekejte.
‎- Vážně? ‎- Jo.
‎Prosím.
‎Co je to?
‎Přeju ti, ‎ať je z tebe úžasná mladá slečna.
‎To je docela hezký. Děkuju.
‎Je větší měkkota, než se zdá.
‎- To jsme vybrali společně. ‎- Všichni tři? Jednu sponku?
‎Byla drahá.
‎Líbí se ti?
‎- Alou do práce. ‎- No jo.
‎Jasně, šéfe.
‎Pane Kime!
‎Kime!
‎To je pro vás.
‎Není to nic extra. Jen něco pro štěstí.
‎Říkal jsem si, ‎že se na novej začátek hodí novej oblek.
‎Ty máš štígro, tati.
‎- Vemte si to. Je to sakra těžký. ‎- Děkuju.
‎A hlavně vyžehlete ty záhyby. ‎Všechno ostatní v životě se vyžehlí samo.
‎- To si budu pamatovat. ‎- Zajímalo by mě, kdy se zase uvidíme.
‎Mimochodem,
‎žili jsme ve stejný čtvrti, ‎ale ani se neznáme jménem.
‎Já jsem
‎Im Ho-won.
‎A já
‎Kim…
‎- Čau, těší mě. ‎- Taky.
‎Opatruj se.
‎- A ty. ‎- Vy taky.
‎Tak ahoj.
‎EKOLOGICKÝ PARK
‎- Min-dži. ‎- Ano?
‎Nepustíme si něco?
‎SEZNAM SKLADEN NA JARNÍ DNY
‎Víš, jak mluvil o tom novým oblečení? ‎Neměla bych si taky nějaký pořídit?
‎To bych měla.
‎Jsem nezaměstnanej.
‎Ale něco si najdeš, ne?
‎No jo. Nové oblečení dostaneš, ‎až si najdu práci.
‎Slibuješ? Vyberu si něco příšerně drahýho.
‎Bezva.
‎Tvůj tříďas je děsnej.
‎To se ani pořádně nerozloučí, ‎když přecházíš jinam?
‎Prý měl ve škole peklo kvůli Hje-ri.
‎Jo, na sítích ‎tomu tady říkají škola pro zločince.
‎Já vím.
‎Takže asi vážně přecházíš jinam.
‎Mrzí mě to. Kdybych ti tak ten den napsal…
‎Neudělals to schválně. Nezlobím se.
‎Jasně. A nechceš mi
‎napsat, až přestoupíš? Navštívím tě.
‎To asi
‎nesmím.
‎- Aha. Jasně. ‎- Promiň.
‎Ne, neomlouvej se.
‎- Asi bych měla jít. ‎- Tak brzo?
‎Čeká na mě.
‎Tak se měj.
‎Pro tebe.
‎KIM MIN-DŽI
‎Budeš si mě pamatovat?
‎Kim Min-dži.
‎Jak to šlo?
‎Pojďme.
‎- To je on. Co ty na to? ‎- Ty jo, je nádhernej!
‎- Pojďme. ‎- Tak jo.
‎Hej, Kime!
‎Strejdo?
‎- Ahoj. ‎- Ahoj.
‎To je skvělej dům.
‎Podnájem, nebo váš? ‎Min-dži, zmáklas zkoušky?
‎- Jasná páka. ‎- Dostala dvojku.
‎- Teda, dvojku? Závidím. ‎- A co Ta-bin?
‎- Zdravá jako rybka. ‎- To je hlavní.
‎Zdar, Kime.
‎Proč máte tolik krabic? ‎Ty musíte přestěhovat?
‎Ty vado.
‎Ahoj. Takže máš i jiné oblečení.
‎Vypadáš skvěle.
‎Říkal jsem ti, mám ho spoustu.
‎- Vypadáš hustě. ‎- Fakt?
‎Počkat. Stěhujeme krabice ‎a ty přijdeš takhle oháknutej?
‎- Jo. ‎- Proč?
‎No, dnešek je speciální den.
‎Přeskočilo ti? To abys nemusel makat, co?
‎- Ticho už. Unavuješ mě. ‎- Seš unavenej?
‎Dej si jeden z těch mých bonbonů ‎a začni stěhovat, hochu.
‎A jeden i pro vás, než se do toho pustíme.
‎Na.
‎A jeden pro mě.
‎Chutná úplně jako kafe.
‎Je dobrej.
‎Kolik jich doma máš, proboha?
‎- Chceš? ‎- Rozhodně.
‎Tak jdeme stěhovat?
‎Jasný! ‎Rychle to sfouknem a půjdem se najíst.
‎- Pojďte vykládat. ‎- Tak pohyb.
‎- Tak. ‎- Do toho.
‎- Odnes je, troubo. ‎- No jo.
‎- Tak jo. ‎- Do toho.
‎- Honem. ‎- Co děláš?
‎- Pohni. ‎- Honem!
‎Tak jo, jdem na to.
‎- Tahle je poslední, že? ‎- Jo.
‎Ty seš teda vykuk. Nehnuls ani prstem. ‎Nosils jenom lehký krabice.
‎- Jak se můžeš Min-dži podívat do oči? ‎- Min-dži… Dži-min. Čemu se směješ?
‎Chceš, abych se tahal ‎s těžkýma krabicema a zranil se?
‎Jasně, že ne.
‎- Jde se jíst. Zbytek zvládnu. ‎- Co objednat ‎čadžangmjon‎?
‎- ‎Super nápad. ‎- Hej.
‎Proč jídlo vybíráš ty? ‎Ať vybere Min-dži. Co by sis dala?
‎-Čadžangmjon zní dobře… ‎- Co? Sushi?
‎Sushi je bezva. Tvá dcera chce sushi.
‎Zjevně sushi miluješ.
‎- Jo, jasně. ‎- Vidíš?
‎Tak jdeme na sushi.
‎- Ale ne v tomhle. ‎- Jo.
‎- Han-su, seš vážně číslo. ‎- Fajn.
‎Víš co, pořád nosíš to samý oblečení.
‎Na co koukáš?
‎Sakra, bez brýlí nic nevidím.
‎Taky se chci podívat.
‎- Ukaž. ‎- Jen se dívej.
‎Jo, tady.
‎- Díky. ‎- Teda, tolik jídel.
‎Budu mít plný břicho ryb. ‎Začnou v něm plavat.
‎Min-dži-min, vybralas fakt dobře. ‎Objednej si, co hrdlo ráčí.
‎- Co si dáš? ‎- Asi si dám…
‎Jednoho platýse. Vlastně pět. Co dál? ‎Neupejpej se.
‎A pět porcí tuňáka. ‎Dej si lososa. Toho ty ráda, ne?
‎Ale ty taky. Ještě jednoho lososa, prosím.
‎Rovnou pět. Dáš si taky?
‎- Jasně. ‎- Tak desetkrát.
‎- Proč jíš rukama? ‎- Tak se sushi jí.
‎Nemají úhoře, to je škoda.
‎- Chutná? ‎- Je to až nebezpečně dobrý.
‎- Tebe se neptal, strejdo. ‎- Soráč.
‎- Dobrý. ‎- Dej si.
‎- Tak jo. ‎- Jo.
‎Jen jezte, hoši.
‎- Zapomněl jste na ty ďasí játra. ‎- Co si dáš dál?
‎Nová čtvrť, nová škola…
‎a nový jméno, co se mi nelíbí.
‎Min-dži, snídaně! Min-dži!
‎Jdu pozdě.
‎Hodně se toho změnilo, ‎ale já ani táta zas tolik ne.
‎Najím se, až přijdu. Něco mi nech.
‎Tak jo. Dávej na sebe pozor. ‎A s nikým se neper!
‎Neboj!
‎Až na to, že se teď táta víc směje.
‎Dobrý den. Vyzkoušejte s námi taekwondo.
‎- A strejdové jsou pořád stejní. ‎- ‎Nabízíme hodinu zdarma.
‎Děkuju. Dobrý den.
‎- ‎Hele, kdo je zpátky. ‎-‎ Nabízíme hodinu zdarma.
‎- A tamten? ‎- Na letáku to není,
‎ale hrajeme vybíjenou a dáváme i odměny.
‎- Dobrý den. ‎- Opatrně.
‎Můžete přejít.
‎Naše studio je ve třetím patře. ‎Klidně se zastavte na hodinu zdarma.
‎Dobrý den.
‎- Nezastavíme ho? ‎- Nech ho být. Je neškodnej.
‎Určitě to býval pařmen.
‎- Je tak krásný počasí. ‎- To je, viď?
‎Doteď bylo chladno.
‎- Prosím. ‎- Díky.
‎- Dobrou chuť. ‎- To vypadá dobře.
‎Počkej, to chce fotku.
‎Občas se vídám se Sang-ou.
‎Sang-o. Máš za úkol mě hlídat, že jo?
‎Ale ne. Myslíš, že jsi až taková VIP?
‎‑ Ne. ‎‑ Kdo ti zachránil život?
‎‑ Ty. ‎‑ Tak komu bys měla děkovat?
‎‑ Tobě? ‎‑ Takže kdo platí?
‎Ty?
‎‑ Tak jo, platím. Dej si. ‎‑ Díky.
‎A co táta? Dává víc najevo city?
‎Ne, je furt stejnej.
‎Jasně. ‎Ale ve skutečnosti takovej není, že?
‎‑ Ne, vůbec ne. ‎‑ A co novýho u tebe, Sang-o?
‎- A on na to: „Na rande ještě nesmíš.“ ‎- Fakt?
‎To mě nepřekvapuje.
‎Představím vám dnešní specialitu.
‎V těch mi to sekne, zvlášť takhle.
‎Nemáte je i jako dioptrické?
‎A kdo seš ty?
‎Většinou to neukazuju, ale co už. ‎„Opičáku, co blbneš?“
‎Dobrý den. Jmenuju se Kim. Těší mě.
‎Ten případ je podle mě…
‎Rock and roll.
‎Han-su, Čin-čchole. Schválí je Min-dži?
‎To sotva.
‎‑ Co myslíš? Seknou mi, ne? ‎‑ Vypadají divně.
‎Kruci.
‎Úplnej Tony Leung Chiu-wai.
‎S tím jdi někam. ‎Vypadá jak majitel pivovaru.
‎Vypadáš jak starej fotřík, ‎co chce vypadat mladší.
‎‑ Však to taky jsme. ‎‑ No jo.
‎Chlápci ve středním věku s brýlema.
‎Teď když po delší době zase nosím brýle, ‎jako by mě tlačily k zemi.
‎‑ Nesundáme je? ‎‑ Ne, radši budu fotřík s brýlema.
‎- Jdeme. ‎- Fajn.
‎- Nashle. ‎- Na shledanou.
‎- Díky. ‎- Nashle.
‎- Mějte se. ‎- Vy taky.
‎- Moc jich tam neměli. ‎- Vyzkoušels tak 145 párů.
‎‑ Ale nový brýle, to je paráda. ‎‑ Jako bych uměl lítat!
‎Hej, ty pako. ‎S fotříkem v brýlích si nezahrávej.
‎- Jo, někdo by mohl přijít k újmě. ‎- Kdo?
‎‑ Ten, kdo si zahrával, nebo ti fotříci? ‎‑ Kdo ví.
‎Všichni tátové na světě ‎jsou jen obyčejní lidi.
‎- ‎Starají se o rodinu… ‎- Cože?
‎- ‎…a jsou podpantofláci. ‎- Hele.
‎- ‎A po práci… ‎- Ty jsi chtěl?
‎Jsou samozbarvovací.
‎- …‎jim smrdí nohy. ‎- Ty jsem nechtěl.
‎‑ Jsou moc usedlý. ‎‑ Ne, jsou hustý.
‎Těžko tomu uvěřit, ‎ale můj táta je taky takovej.
‎Teda dokud mi nikdo nevstoupí do cesty.
‎CESTA ŠTĚSTÍ, HENGPOK-RO
‎PEKHO, ÚŘAD PRÁCE
‎Ještě něco. Táta si asi našel novou práci.
‎Přes nějakýho starýho známýho.
‎Ze Staveb Čuhak nic nezbyde.
‎Firmu rozkrájím jak okurku ‎a připravím si z ní salát.
‎Víš ale, že tě to bude něco stát?
‎TŘETÍ PATRO
‎Přejete si?
‎Pardon. Jsem tu na pohovor…
‎Ano a zase ano! ‎Už jsem prošel váš životopis.
‎Ale nevím, jestli se mu dá úplně věřit.
‎Tak co? Pustíme se do toho pohovoru?
‎REAKTIVACE AGENTA KIMA
‎NEPROPÁSNĚTE BONUSOVOU SCÉNU
‎REAKTIVACE AGENTA KIMA
‎BONUSOVÁ SCÉNA
‎V ROCE 2006 ‎BYLO V ČCHONSANSKÉ JEDNOTCE SLAVNÉ TRIO
‎ČCHONSAN
‎Železné zuby Koreje!
‎Nic je nevyláme!
‎Železné zuby Koreje!
‎PAK ČIN-ČCHOL
‎YOON KYUNG-HO
‎SUNG HAN-SU
‎CHOI DAE-HOON
‎KIM
‎SO JI-SUB
‎REAKTIVACE AGENTA KIMA
‎Překlad titulků: Lenka Miller