‎AGENT KIM REACTIVATED
‎-Legg fra deg våpenet, Kim. ‎-La meg dra!
‎Bare ro deg ned.
‎Du lovet at jeg skulle bli fri ‎om jeg fullførte oppdraget.
‎-Det sa du minst to ganger. ‎-Ro deg ned, ok?
‎Du kan ikke dimittere ham. ‎Noe sånt er utenkelig.
‎Om de i nord får vite at han lever, ‎vil det føre til en diplomatisk krise.
‎Kaptein Kang!
‎Du er ikke den eneste her. Sett deg.
‎I nord er han en rømling på nivå én. ‎Skal vi ikke bare utlevere ham?
‎Vi kan få noe ut av det ‎om vi inngår en avtale.
‎Det beste er å eliminere ham. ‎Jeg deler alles bekymring
‎om at det er farlig ‎å slippe ham ut i samfunnet.
‎-Bruk sjansen til å bli kvitt ham. ‎-Dimitter ham.
‎Dimitter ham. ‎Han har gjort nok for Sør-Korea.
‎Før hvert eneste oppdrag har vi lovet ‎å slippe ham fri om han fullfører det.
‎Vi har brutt det løftet mange ganger.
‎Heldigvis tror de i nord at han er død.
‎La oss dimittere ham ‎ut fra rullebladet hans.
‎General.
‎Det er selvsagt ikke den eneste grunnen.
‎Det vil komme en dag ‎da vi vil trenge ham igjen.
‎Frem til det skal vi holde 66 i live. ‎Det var alt. Dere kan gå.
‎Bare vent og se. ‎Du kommer til å angre på den avgjørelsen.
‎EPISODE 7
‎Å, det er spionen. Hei, spion! ‎Gratulerer med dimmingen.
‎-Hei, 66! ‎-Du, 6 ganger 6 er 46!
‎-Det er 36, din dust. ‎-Det er 46.
‎6 x 1 er 6, 6 x 2 er 12, 6 x 3 er 18, ‎6 x 4 er 24 og 6 x 6 er 46.
‎-Hvorfor så lang i maska? ‎-Som en menig som ikke får perm.
‎Du skal være den lykkeligste i landet nå.
‎-Hvorfor kom dere hit? ‎-Hvorfor?
‎For å gratulere vår underordnede. ‎Med å ha blitt statsborger i Sør-Korea.
‎Hei, jeg kjøpte denne til deg. ‎Ta en stor bit.
‎-Da vil du aldri komme tilbake hit. ‎-Han kommer ikke ut av fengsel.
‎-Eller prøver du å være morsom? ‎-Dette er som et fengsel.
‎Kom igjen, ta en bit. ‎Sånn, det er smaken av frihet.
‎-Godt, hva? ‎-Jeg skal holde kontakten.
‎Hvor skal du?
‎Vi må ha fest! ‎Med grillet sideflesk.
‎La ham være. ‎Han er ikke i humør til en fest.
‎-Hva med oss to? ‎-Greit.
‎-Gå og skift, da. ‎-Da må du gå og klippe deg.
‎Han får alltid det siste ordet.
‎AVDØDE IM YU-JIN
‎Hun sover. ‎Hold hodet oppe med venstre hånd.
‎Klarer du deg alene?
‎Min-ji, jeg er her. ‎La oss dra hjem nå.
‎AGENT KIM REACTIVATED
‎-Pappa? ‎-Vent her.
‎Min-ji, jeg er her.
‎-La oss dra hjem nå. ‎-Pappa…
‎Han kommer når vi har gjort jobben. ‎Sent ute som vanlig.
‎-Her, ta den illeluktende sokken din. ‎-Den lukter ikke vondt.
‎Ikke rør dere.
‎Om jeg ikke skal skyte hodet av ham. ‎Legg fra dere våpnene.
‎Fortsett å sikte på ham.
‎Hva gjør dere? Legg fra dere våpnene!
‎-Jeg teller til tre. En. ‎-Ikke drep meg.
‎Legg fra dere våpnene! ‎Gjør det, det er en ordre.
‎Legg dem fra dere!
‎-To. ‎-Nå talte han til to! To!
‎-Legg fra dere våpnene. ‎-Fortsett å sikte.
‎Du er viseminister for nasjonal sikkerhet ‎og beordrer dem til å senke våpnene?
‎Hva driver dere med? Skyt ham nå!
‎Det kan vi ikke. ‎Han har viseministeren som gissel.
‎-Vil du dø? ‎-Nå må du ta riktig avgjørelse!
‎Senk våpnene. ‎Ministerens sikkerhet kommer først.
‎Det stemmer. Godt jobbet.
‎Legg fra dere våpnene! Legg dem fra dere.
‎Legg fra dere våpnene nå!
‎Hei, Jordsiriss. ‎Han sa du skulle legge fra deg våpenet.
‎Akkurat.
‎Dette er skarp ammunisjon. ‎Legg fra deg våpenet. Slipp det.
‎Sånn, ja.
‎Greit. Alle må legge fra seg våpnene, ‎komme hit og gå inn i firkanten.
‎Skynd dere. Skynd dere, sa jeg!
‎Hva driver du med?
‎Din skurk. Å, jeg glemte det. Hei.
‎-Hold denne for meg. ‎-Hva?
‎Pappa!
‎Pappa.
‎Jeg er her nå, ikke vær redd.
‎Beklager at jeg er sen.
‎Gå inn i firkanten, jordrotte.
‎Å, stoltheten din lar deg ikke gjøre det? ‎Greit nok.
‎Hold deg bak meg.
‎Hør etter. Dette er ikke ‎en hvilken som helst Claymore.
‎Den reagerer på lyd og bevegelse. ‎Den er mitt mesterverk.
‎Veldig følsom. ‎Rør på dere om dere er nysgjerrige.
‎-Vi måtte gjøre den vanskelige jobben. ‎-Konsentrer deg. Dette er ikke over.
‎Sensorene virker. Vet dere hva som skjer ‎om dere rører dere?
‎Bang!
‎-Hvordan kommer vi ut herfra? ‎-Min "Rock eller dø"…
‎Hei, jordrotte. Få bilnøklene. ‎Jeg vet at du har en bil. Få nøklene.
‎For en dust…
‎Gi dem fra deg, for pokker!
‎Ok, helten får kjøre.
‎-Jeg er opptatt. ‎-Beklager.
‎Samme det. Når jeg trykker på knappen, ‎er Claymoren armert.
‎Er dere klare? Vent, dette er ikke nok.
‎Opp med hendene, alle sammen. ‎Helt opp med dem.
‎Armene over ørene. Sånn, ja.
‎Bra.
‎-Rødt lys. ‎-Hva i helvete driver han med?
‎Der er den. Løp!
‎Kom igjen.
‎Vent litt. ‎En uidentifisert bil kommer ut.
‎Hei, zoom inn.
‎Hva pokker?
‎-Vent, de menneskene… ‎-De vil flytte seg.
‎Hei.
‎-Seriøst? ‎-Vent litt.
‎-Skru av motoren og kom ut. ‎-Kollegene dine ser ut til å mene det.
‎-Er det kollegene dine? ‎-Kom ut.
‎Vi går ut.
‎Skyter dere på kollegene deres? ‎Dere er nifse.
‎Legg vekk våpenet nå!
‎Du lovet å overgi deg når du fant Min-ji. ‎Du har vel ikke glemt det?
‎Jeg gjør det ‎når hennes sikkerhet er garantert.
‎-Dette er et sikkert sted. ‎-Det tror jeg ikke.
‎Bare hør på ham! ‎Legg fra dere våpnene.
‎Jeg skal holde løftet mitt.
‎Senk våpenet.
‎Ta med sjefen i ‎Cheonsan-avdelingen hjem til meg.
‎Hvordan kunne dere skade en helt god bil? ‎Ikke at den er min.
‎-Sett deg inn. ‎-Sidespeil er viktige.
‎Hvordan skifter jeg fil?
‎Ta det med ro. Han holder det han lover.
‎CHEONSAN-GRUPPEN ‎FORSKNINGSSENTER
‎Åpne porten. Åpne den!
‎Åpne porten nå!
‎Fort dere!
‎Kom igjen.
‎Jøss, for en hyggelig fyr. ‎Vi kunne bare kjørt gjennom den.
‎Ha en fin dag!
‎Pappa.
‎-Klampen i bånn, Jin-cheol. ‎-Vi kan ta en pust i bakken.
‎Pappa.
‎Min-ji snakker til deg.
‎Ja, Min-ji?
‎Hva er det, er alt i orden? ‎Er du skadet?
‎Hvor gjør det vondt? Si det.
‎Nei, jeg har det bra. ‎Men jeg tror ikke du har det.
‎Hvordan ble du så skadet?
‎-Jeg har det helt bra. ‎-Helt bra? Særlig.
‎-Faren din ble skutt… ‎-Hei, bare kjør.
‎-Dette må ha vært tøft. ‎-Hvorfor sa du det?
‎Se på deg.
‎Du må være sulten. Vi drar og spiser.
‎-Vi drar og spiser. ‎-Høres bra ut.
‎Hvordan kan vi spise nå?
‎-Du er virkelig faren min. ‎-Selvsagt er jeg det.
‎Du må ha vært så redd. ‎Beklager at jeg ikke kom før.
‎Jeg ville aldri…
‎Nei, pappa. Jeg er lei for det.
‎For at du ble bekymret.
‎For tingene jeg sa.
‎Nei, Min-ji. Jeg er lei for det.
‎-Hva? Rumlet det i Min-jis mage? ‎-Hvor lenge er det siden hun har spist?
‎Nå som dere er gjenforent, ‎la oss spise noe.
‎Jeg betaler.
‎-Hva var det? ‎-Du er kul. Kan jeg spise hva jeg vil?
‎-Der borte! ‎-Kom igjen.
‎GEUMBI ÅL
‎Jeg er så sulten. ‎Skynd deg, Min-ji. Jeg er sulten.
‎Jøye meg.
‎La oss spise ål.
‎Ja, sjef.
‎Viseministeren tar ikke telefonen. ‎Jeg tror noe har skjedd.
‎Noen gikk inn ‎i Spesialoppdragsdirektoratet.
‎Vi tror han tok jenta.
‎-Hvem var det? ‎-Jeg vet ikke, han er langt unna.
‎Men ut fra kroppsbygningen og antrekket, ‎tror jeg det er faren.
‎Faren?
‎Få begge to hit. ‎Jeg vil se slutten selv.
‎Oppfattet, sjef.
‎Som en som oppdrar en datter, ‎ber jeg om at du tilgir oss.
‎Ingenting er bedre enn ål ‎for menn som oss.
‎Jeg er så fornøyd. Er du ikke enig?
‎Ja, jeg er kjempefornøyd ‎med å spise ål mens jeg ser fæl ut.
‎-Ryggen min. ‎-Se dit.
‎Du spiste forresten ‎like mye som oss, Min-ji.
‎Ja, du spiste tre biter av gangen.
‎Du må tjene mye ‎når hun spiser så mye.
‎Takk for maten.
‎-Jeg ville spist mer, men holdt igjen. ‎-Hva?
‎-Vi spiste alt de hadde. ‎-Å ja?
‎-Ja! ‎-Takk og pris for at de gikk tomme.
‎Hva søren?
‎Den dusten kan ikke kjøre.
‎-Onkel. ‎-Han ga deg ål. Glem det.
‎Ikke bli sint på meg. Det var hans feil.
‎Du burde holdt avstand.
‎Jeg kjøpte ål, ‎og så blir jeg behandlet sånn?
‎-Pappa. ‎-Hva i…
‎Den er stengt.
‎-Pappa. ‎-Ta det med ro.
‎Jeg kommer vel ikke hjem nå.
‎-De er flinke til taktikk. ‎-Det er ikke direktoratet.
‎-Jeg går ut her. ‎-Vent, Min-ji er her.
‎Ikke vær redd, Min-ji. ‎Det er som en bergingsbil.
‎Det stemmer.
‎-Dette blir gøy. ‎-Det går bra.
‎-Hva mener du? ‎-Hva?
‎Hva mener du med gøy?
‎-Prøver de å eksportere oss? ‎-Det er ikke lett å få Min-ji hjem.
‎Min-ji. Går det bra?
‎Ja da. Jeg er jo datteren din.
‎-Hva driver drittsekkene med? ‎-Hva gjør du?
‎-Prøver å komme meg ut. ‎-Bli her for øyeblikket.
‎Det er nå helten tar over.
‎Hei.
‎-Må de virkelig få meg til å gå ut sånn? ‎-Kommer du ut?
‎Jeg spiste for mye. Dytt meg ut.
‎-Kommer du ut? ‎-Du er for oppsvulmet til å være helt.
‎Hei! Hva driver dere med?
‎Få opp farten! Jeg er en travel mann.
‎Hva er det?
‎Gass!
‎-Han-soo. ‎-Det er gass!
‎Huden min er i orden.
‎Det er nok bare sovegass. ‎Bare vent et øyeblikk.
‎Hei!
‎-Hei. ‎-Min-ji.
‎Du kommer til å sovne. ‎Det er bedre ikke å kjempe imot, bare sov.
‎-Jeg kommer til å være ved siden av deg. ‎-Ok.
‎En gang gikk jeg en hel måned uten å sove.
‎Hva med onkel Jin-cheol? ‎Vil det gå bra med ham?
‎-De vil ha oss levende. ‎-Ja, han liker gass.
‎Ikke tenk på ham.
‎-Hei, Kim. ‎-Slipp meg inn.
‎Hei! Åpne soltaket.
‎Soltaket. Hei, Han-soo.
‎-Åpne soltaket, jeg er trøtt. ‎-Men Min-ji er her.
‎-Jeg skjønner det, men slipp meg… Hei! ‎-Bare ta en kort lur, helt!
‎Sung Han-soo! Soltaket.
‎Han-soo…
‎Jeg visste du ville gjøre dette.
‎Se etter.
‎De sover.
‎Få dem ut. ‎Ta jenta og faren, og drep resten.
‎Hei, det virket faktisk.
‎Drittsekker. Jeg døde nesten… ‎Jeg sovnet nesten!
‎Ta dem.
‎Det er… Vi har fortsatt tid…
‎Sol…
‎Soltaket!
‎Sol…
‎Jøss, jeg sov som en stein. ‎Jeg må våkne.
‎Jeg tror jeg klarte fem minutter. Jøss. ‎Jeg er gammel. Kroppen er ikke som før.
‎Har du vann?
‎Vent litt.
‎Der er du, Min-ji. Du må være kald.
‎-Jeg slo til deg rett i overleppa. ‎-Få deg litt søvn. Hvil deg.
‎-Du vokser fortsatt. ‎-Ledebil, kjør.
‎Hei, vet du hva? ‎Du har fart, men ikke kraft.
‎Sånn gjør man det.
‎Ta ham!
‎Hei, vent litt.
‎Min-ji.
‎Min-ji!
‎Slagene viser at du er veteran. ‎Hvilken divisjon?
‎-Vet du hvem jeg er? ‎-Hva betyr det? Du vil snart være død.
‎Karambit, hva? ‎Jeg ser at du har trent i utlandet.
‎Hvor tjenestegjorde du? I hvilken enhet?
‎Deltastyrken? Green Berets? ‎Hvilken av dem?
‎Vent litt. Du kan ikke slå ‎når jeg ikke følger med.
‎Jeg kommer ikke til å ta imot ‎noen flere slag. Kom igjen.
‎Og forresten, om en soldat tar frem ‎et sånt våpen, er han klar til å dø.
‎Rock and roll.
‎Det er ikke over ennå. ‎Ikke ennå.
‎Der har vi det. Blikket til en ‎som har møtt sin overmann.
‎Beina dine skjelver, hva? ‎Og du har frysninger.
‎-Spar meg, vær så snill. ‎-Derfor…
‎Derfor…
‎…burde du aldri kødde med…
‎…middelaldrende menn med briller!
‎Hvem i all verden er disse jævlene?
‎Er det den samme ‎som gikk ned på kne for oss?
‎Pappa!
‎Han virket som en vanlig ‎middelaldrende mann. Hvordan?
‎Hva søren?
‎Hvem i helvete er ‎disse middelaldrende mennene med briller?
‎Rock and roll.
‎Jeg ble ikke truffet. Jeg blokkerte alt.
‎Er dere ikke slitne? ‎Gjør det ikke vondt?
‎Ok. Angrip meg igjen. Nei, vent.
‎Jeg angriper dere.
‎Vi gir oss, gutter. Det holder.
‎-Er Min-ji ok? ‎-Du vekker henne. Åpne døren.
‎Dere kommer alltid når alt er over. ‎Hvorfor er det meg?
‎Hvorfor er jeg den eneste ‎som jobber hardt?
‎Er Min-ji ok?
‎De var fra Juhak, ikke sant?
‎-Kim skal vel ikke hjem. ‎-Men jeg må dra.
‎-Hvorfor? ‎-Vannfilter-fyren kommer.
‎Jeg har utsatt det én gang allerede.
‎Ta det med ro. ‎Jeg sa jeg skulle ta meg av det.
‎-Unnskyld. ‎-Ikke si unnskyld. Bare si takk.
‎Alt er tatt hånd om, så…
‎-Sjef. ‎-Hva er det?
‎-Jeg tror de overvant Nam. ‎-Hva?
‎Er vi her allerede? ‎Hva slags sted er dette? Det er fint.
‎-Pass på Min-ji litt. ‎-Hva skal du gjøre?
‎Dette er mellom foreldrene.
‎-Jeg ville ikke forventet noe annet. ‎-Vi ses.
‎-Hva er dette, foreldremøte? ‎-Ja, mellom de tøffe foreldrene.
‎-La oss snu bilen. ‎-Ok, gjør det.
‎-La oss snu den. ‎-Sett i gang, sa jeg.
‎-Du sitter i forsetet. ‎-Er det raskere om jeg går rundt?
‎-Jeg har slåss en masse. ‎-Stein, saks, papir.
‎Da jeg hørte at du overvant Nam, ‎trodde jeg du hadde brukt et knep.
‎Men det gjorde du ikke. ‎Du har utrolige ferdigheter.
‎-Har du vært i spesialstyrken? ‎-Forsøk på mørklegging, og en kidnapping…
‎Skammer du deg ikke som far?
‎Jeg gjorde det jeg måtte som far. ‎Du og jeg er like.
‎Du var nok heller ikke i balanse ‎da du lette etter datteren din.
‎Du brukte evnene dine til å utøve vold ‎og drepte nok folk underveis.
‎Så si meg. ‎Skammet du deg som far?
‎Jeg skal gi deg et tilbud. ‎Hva om vi begraver stridsøksen,
‎og du kommer og jobber for meg? ‎Holder 100 millioner won i måneden?
‎Du knelte for datteren din. ‎Skal stoltheten din komme i veien?
‎Barn koster penger. Det er ‎en forbrytelse å være en udugelig far.
‎Å ikke kunne ta vare på barna?
‎Da er man ikke bedre enn et dyr. Det er ‎ikke å være forelder, det er mishandling.
‎Tenk nøye over hva slags far ‎du vil være for datteren din.
‎Jeg tror ikke du forstår dette ennå. ‎Jeg gjør deg og datteren din en tjeneste.
‎Én telefon, og alt dette kan forsvinne.
‎Eller jeg kan gjøre ‎at du aldri får se datteren din igjen.
‎På vei hit lurte jeg på ‎hva jeg burde gjøre med deg.
‎Nå vet jeg det.
‎For Min-jis skyld…
‎…skal jeg…
‎…gjøre slutt på deg.
‎Hva?
‎Herlighet, hva slags foreldremøte er det?
‎Ja, bare løp. ‎Det er den eneste måten du overlever på.
‎-Hei, Kim. Ta det med ro. ‎-Hvorfor skulle han det?
‎Pappa!
‎Min-ji.
‎Pappa.
‎Ikke gjør det.
‎Vil du leve…
‎…må du be henne om unnskyldning. ‎Av hele ditt hjerte.
‎Unnskyld.
‎Jeg ber om tilgivelse på Hye-ris vegne.
‎Som en som oppdrar en datter, ‎ber jeg om at du tilgir oss.
‎Meld dere. Både du og Hye-ri.
‎Selv en foreldres minste synd
‎blir en stor byrde for barnet.
‎Min-ji. Vi drar hjem.
‎-Ok. ‎-Kom.
‎FIRE TIMER SENERE
‎-Kom dere ned! ‎-Ned!
‎Lurte dere!
‎Park Jin-cheol… Ditt fordømte svin.
‎Lurer på hva som vil skje?
‎Samme hva resultatet er, ‎er dette siste gang Kim får se Min-ji.
‎DOWON VASKERI
‎GRATULERER MED DAGEN
‎Vær så god.
‎Er du skuffet over at kaken mangler? ‎Den ble dårlig.
‎-Det går bra. ‎-Du må være sulten. La oss spise.
‎Soldatene utenfor.
‎De venter på deg, ikke sant?
‎Ja.
‎Det er på grunn av meg. ‎Fordi du prøvde å redde meg.
‎-Nei da. ‎-Ikke lyv. Det er det.
‎De tar deg på grunn av meg.
‎Kan du ikke bare rømme? ‎Ikke tenk på noe annet.
‎Jeg vet at du lett kan rømme.
‎-Pappa. ‎-Min-ji.
‎Du skjønner, jeg kommer fra Nord-Korea.
‎Jeg pleide å leve ‎et veldig farlig og tøft liv.
‎Alt endret seg da jeg traff moren din.
‎Jeg tenkte at en som meg…
‎…kunne leve et vanlig liv.
‎Hva slags person var mamma?
‎Hun var varmhjertet, sterk og vakker. ‎Akkurat som deg.
‎Jeg visste at jeg lignet på henne.
‎Jeg lovet henne noe ‎den dagen du ble født.
‎Å legge den vonde fortiden bak meg…
‎…og bare leve som faren din.
‎Det har til tider vært tøft, ‎fordi du gjorde det vanskelig for meg.
‎Men vet du hva?
‎Det har gjort meg så glad ‎å se deg vokse opp.
‎Men nå…
‎…må vi ta farvel.
‎Når får jeg treffe deg igjen?
‎Det vet jeg ikke. ‎Det kan ta lang tid. Eller kanskje…
‎-Kanskje vi aldri… ‎-Kom tilbake. Jeg skal vente på deg.
‎Du vil komme tilbake. Du er faren min.
‎Ikke hvem som helst sin far. ‎Min‎ far.
‎Så jeg vet at du kommer.
‎-Tror du at du kan vente på meg alene? ‎-Selvsagt.
‎Og jeg er ikke alene.
‎For å være ærlig ‎har jeg iblant følt at jeg var alene.
‎Jeg hadde ingen mor.
‎Og jeg byttet skole så mange ganger ‎at jeg ikke fikk noen venner.
‎Jeg tenkte mye på det på kjølelageret.
‎Men så husket jeg deg og tenkte:
‎"Det stemmer. Jeg er ikke alene. ‎Pappa er sikkert bekymret for meg."
‎Jeg savnet deg så mye at jeg ble modig.
‎Og jeg vet at du følte det samme.
‎Du er ikke alene. Du har meg.
‎Derfor kom du og hentet meg.
‎-Min-ji. ‎-Jeg har det bra, jeg lover.
‎Jeg skal være modig og vente på deg alene.
‎Greit.
‎-Her. ‎-Hva er dette?
‎En forsinket gave.
‎Gratulerer med dagen, vennen min.
‎Og… jeg er glad i deg.
‎Jeg…
‎Jeg er glad i deg også, pappa.
‎Jeg har noe til deg også. Her.
‎Barn gir sånne ‎til foreldrene sine nå om dagen.
‎Det ble bra, ikke sant?
‎-Du ser vakker ut. ‎-Hvorfor gråter du?
‎Ikke gråt. Du er stygg når du gråter.
‎-Kom igjen, Min-ji. La oss spise. ‎-Ok.
‎-Spis i vei. ‎-Takk for den deilige maten.
‎Hva er galt med kjøleskapet?
‎Onkel Jin-cheol brukte døren ‎til å fange noen. Det var en tyv her.
‎Spis langsomt.
‎-Hvis du spiser fort, må du dra snart. ‎-Ok.
‎Glem dem. ‎De virker ikke på ham uansett.
‎Leste du vilkårene mine for å overgi meg? ‎Du garanterer Min-jis sikkerhet.
‎Ta det med ro. ‎Jeg er en firestjerners general.
‎Jeg stoler på deg.
‎Farvel, pass på deg…
‎Hva driver dere med? ‎Arrester dem som sover i bilen!
‎Våkne, Sung Han-soo.
‎-Kom deg ut. ‎-Vent.
‎-Jeg kommer. ‎-Hvordan kom du ut?
‎Var det en eksplosjon?
‎-Det har blitt kaldt. ‎-Jeg prompet.
‎Du må være forsiktig.
‎Vent. Kvitteringene for ålen ‎og alt det andre vi har spist.
‎Spiste dere vill ål, din tulling?
‎Å ja, han brukte opp kontantene.
‎Farvel, da. Kom.
‎Kom igjen.
‎Jeg satte igjen motorsykkelen ‎utenfor Ju Gang-chans hus.
‎-Dra og hent den. Den er din. ‎-Herlighet.
‎Takk for jobben dere gjør.
‎Å, beklager.
‎Gratulerer med dagen, Min-ji. ‎Denne er dyr, så ta godt vare på den.
‎Pappa…
‎Lee Si-young, partner.
‎GYUDAM ‎ADVOKATKONTOR
‎GYUDAM ADVOKATKONTOR
‎-Dette er vel konfidensielt. ‎-Selv våre egne advokater vet ikke om det.
‎Ta det med ro. Men jeg foreslår ‎å få datteren din ut av landet først.
‎Jeg skal ta meg av politiet.
‎Gullprisen er ingen spøk nå om dagen.
‎DEGRADERING
‎AGENT: JUNG SANG-A
‎Én grad ned. ‎Vær takknemlig for at det er alt.
‎Beklager, sjef.
‎VASKERI TIL SALGS ‎RING NUMMERET UNDER
‎DOWON VASKERI
‎Lurer på hva som skjedde med Kim.
‎Jin-cheol. Går det bra?
‎Ja.
‎-Han har det nok også bra, ikke sant? ‎-Ja.
‎Sover du?
‎Hvordan kan du sove?
‎GEOSEONG KLINIKK FOR KOREANSK MEDISIN
‎Neste måneds samtaler ‎mellom nord og sør er avlyst
‎uten noen offisiell forklaring.
‎Dette har ført ‎til omfattende spekulasjoner.
‎Noen viser til indre problemer i nord…
‎Jeg har ikke så mye, men forsyn deg.
‎Myndighetene vil overvåke situasjonen ‎og prøve å få samtalene gjenopptatt.
‎-Hva om vi tar oss av ham i stillhet? ‎-Nord har allerede oppdaget ham.
‎De vil ikke overse det.
‎Hvordan kan vi forklare ‎at vi har gjemt ham i alle disse årene?
‎Det var generalen som dimitterte ham. ‎Jeg stoler på at han tar hånd om det nå.
‎DIPLOMATBIL
‎Vi skal overføre deg. ‎Vi skal følge protokollen, så samarbeid.
‎HELLER DØD ENN FANGE
‎Er du våken nå?
‎Jeg har så mye å spørre deg om.
‎Velkommen hjem…
‎…nummer 66.
‎AGENT KIM REACTIVATED
‎En stund siden sist, 66.
‎Hva er oppdraget?
‎Han gjør alt ‎for å få se datteren sin igjen.
‎Jeg ønsker bare én ting.
‎La meg være den som tar livet av ham.
‎Spor opp hvor Kim er. ‎Ikke glem hvem som har datteren din.
‎Å beskytte de jeg bryr meg om ‎er viktigere…
‎-Jeg syns dere bør ta farvel. ‎-…enn å drepe fienden.
‎Tekst: S. Marum