‎REAKTIVACE AGENTA KIMA
‎- Seržante Kime, odložte zbraň. ‎- Nechte mě jít!
‎Uklidněte se. Prosím.
‎Slíbili jste mi, ‎že když misi splním, dostanu svobodu.
‎- Dokonce už dvakrát. ‎- Hlavně žádné hlouposti.
‎Nemůžete ho odvolat.
‎Odvolat někoho jako on je nemyslitelné.
‎Pokud Sever zjistí, že je stále naživu, ‎už jen to zapříčiní diplomatickou krizi.
‎Kapitáne Kangu! ‎Není to jen na vás. Posaďte se.
‎Je jedním z nejhledanějších štvanců Jihu. ‎Proč ho nevydáme?
‎Když se se Severem dohodneme, ‎můžeme z toho těžit.
‎Bylo by jistější ho eliminovat. ‎Sdílím obavy ostatních.
‎Je nebezpečné ‎umožnit mu návrat do společnosti.
‎- Měli bychom se ho zbavit. ‎- Odvolejte ho.
‎Odvolejte ho.
‎Pro Jižní Koreu už udělal dost.
‎Před každou misí jsme mu ‎výměnou za její splnění slíbili svobodu.
‎Už několikrát jsme své slovo nedodrželi.
‎Na Severu naštěstí všichni věří, ‎že je mrtvý.
‎Zvažme jeho služební záznam ‎a odvolejme ho.
‎- Generále. ‎- Samozřejmě, není to jediný důvod.
‎Přijde den, ‎kdy ho budeme muset zase využít.
‎Do té doby musí 66 zůstat naživu. ‎Toť vše. Můžete jít.
‎Jen počkejte.
‎Budete toho litovat.
‎7. DÍL
‎Náš špion. Hej, špione! ‎Gratulujeme k odvolání!
‎Hej, 66!
‎Šest krát šest je 46!
‎- Ne, 36, blbče. ‎- Je to 46.
‎- Pako. ‎- Násobilka. Šest,
‎pak 12, 18, 24, 30 a 46.
‎Co se kaboníš? Odvolali tě.
‎Vypadáš jako vojín, ‎kterýmu zrušili opusťák.
‎Měl bys teď být ‎ten nejšťastnější člověk na zemi.
‎- Proč jste přišli? ‎- Proč jsme přišli?
‎Přišli jsme pogratulovat benjamínkovi.
‎Že ses oficiálně stal ‎jihokorejským občanem.
‎Hele. Něco tu pro tebe mám.
‎Kousni si. Začneš s čistým štítem.
‎- Na. ‎- Nepropouští ho přece z vězení.
‎- To má být vtipný? ‎- Od vězení se to tu moc neliší.
‎No tak, dej si. ‎To je ono. Tak chutná svoboda.
‎Dobrý, ne?
‎Ozvu se.
‎Kam jdeš? Chce to oslavu! ‎A grilovanej bůček!
‎Nech ho být. Na oslavu nemá náladu.
‎A co my dva?
‎Tak fajn.
‎Ale běž se převlíct.
‎A ty se nech ostříhat.
‎Musí mít poslední slovo.
‎ZESNULÁ IM ČU-DŽIN
‎Spinká. Přidržte jí hlavičku levou rukou.
‎Co myslíte, zvládnete to sám?
‎Min-dži, jsem tady.
‎Je čas jít domů.
‎REAKTIVACE AGENTA KIMA
‎- Tati? Tati! ‎- Počkej tady.
‎Min-dži.
‎Jsem tady.
‎Čas jít domů.
‎Tati…
‎Ukáže se až teď a slízne všechnu smetanu. ‎Pozdě jako vždycky.
‎- Na, tvá smradlavá fusekle. ‎- Vždyť nesmrdí.
‎Stůjte.
‎Nebo mu ustřelím hlavu.
‎Odložte zbraně.
‎Miřte dál.
‎Co to děláte?
‎Odložte zbraně!
‎Napočítám do tří.
‎- Raz. ‎- Ne, nezabíjejte mě!
‎Odložte zbraně, hned! ‎Odložte je. To je rozkaz!
‎Odložte zbraně. Odložte je!
‎- Dva. ‎- Už napočítal do dvou! Dva!
‎- Odložte zbraně! ‎- Miřte dál!
‎Jste náměstek ministra národní bezpečnosti ‎a nakazujete vojákům odložit zbraně?
‎Co to děláte? Zastřelte ho!
‎To nejde. Drží náměstka jako rukojmí.
‎- Chceš zemřít, šmejde? ‎- Náčelníku!
‎Hlavně žádné hlouposti!
‎Odložte zbraně! ‎Náměstek musí být v bezpečí!
‎To je ono. Výborně. ‎Dobrá práce! Odložte zbraně!
‎- Odložte je! ‎- Odložte je hned teď!
‎Hej, Krtkonožko.
‎Říkal, ať je odložíte.
‎Dobře.
‎Ty jsou ostrý. Odložte zbraně. Odložte je.
‎- To je ono. ‎- Tak.
‎Odložte zbraně ‎a pojďte sem na ten čtverec.
‎Pohyb! Říkám, pohyb!
‎Co je? Šmejde. Málem bych zapomněl. Hej.
‎- Podrž mi to. ‎- Co?
‎Tati!
‎Tati.
‎Jsem tady, už se nemusíš bát.
‎Promiň, že až teď.
‎A co vy, Krtkokryso?
‎Hrdost vám to nedovolí? Jak je libo.
‎Stoupni si za mě.
‎Poslouchejte. To není jen tak nějaká mina. ‎Reaguje na zvuk a pohyb.
‎Je to mý veledílo. A je vážně citlivá. ‎Otestujte si to sami.
‎- Všechno jsme to oddřeli my. ‎- Soustřeď se.
‎Ještě není po všem.
‎Ty senzory fungují.
‎Co se stane, když se pohnete?
‎- Hele, jak se odsud dostaneme? ‎- Mým pickupem…
‎Krtkokryso. Navalte klíčky od auta. ‎Vím, že máte auto. Sem s nima.
‎Ten blb…
‎Tak mu je kruci dejte.
‎Fajn. Ať řídí hrdina.
‎- Mám zrovna napilno. ‎- Promiň.
‎Bacha na věc!
‎Až to zmáčknu, mina se aktivuje.
‎Můžeme? Počkat. To nestačí.
‎Ruce vzhůru! Ruce hezky vzhůru! Za hlavu.
‎To je ono.
‎Dobře.
‎- Zelený světlo, červený světlo. ‎- Co to sakra vyvádí?
‎Tady je! Honem!
‎A jedem!
‎Počkat. Odjíždí neznámé auto.
‎Přibliž to.
‎- Co to má být? ‎- To jsou…
‎Určitě uhnou.
‎Hej.
‎- Cože? ‎- Počkat.
‎Vystupte si.
‎- Kolegyňka to myslí vážně. ‎- To jsou tví kolegové?
‎Všichni ven!
‎Vystupme si.
‎Takhle střílet na kolegu. Jde z vás hrůza.
‎Odložte tu zbraň.
‎Slíbil jste, že až dceru najdete, ‎vzdáte se. Zapomněl jste?
‎Slib dodržím, až bude Min-dži v bezpečí.
‎Na ředitelství bude v bezpečí.
‎O tom pochybuju.
‎Poslechněte ho! Odložte zbraně!
‎Žádný strach. Slib splním.
‎Složte zbraň.
‎Pošlete ke mně domů náčelníka jednotky.
‎Jak se vám podařilo to auto tak poničit? ‎Ne že by bylo moje.
‎- Nastupte si. ‎- Bez zrcátek nejedu.
‎Jak mám měnit pruhy?
‎Neboj. Svůj slib splní.
‎VÝZKUMNÉ STŘEDISKO SKUPINY ČCHONSAN
‎Pusťte nás.
‎No tak! Okamžitě nás pusťte!
‎Honem!
‎Jedeme.
‎To je od něj milý. ‎Taky jsme tu závoru mohli prorazit.
‎Tak zatím!
‎Tati.
‎- Čin-čchole, šlápni na to. ‎- Můžeme si vydechnout.
‎Tati.
‎Mluví k tobě Min-dži.
‎Ano, Min-dži?
‎Děje se něco?
‎Není ti nic? Jsi zraněná? Řekni.
‎Ne, jsem v pořádku. Ale myslím, že ty ne.
‎Co se ti stalo?
‎- To nic. Nic mi není. ‎- To určitě.
‎- Postřelili ho. ‎- Hej. Hleď si svýho.
‎- Užila sis svoje. ‎- No co?
‎Chudinko moje.
‎Musíš mít hlad. Pojďme se najíst.
‎- Čin-čchole, na oběd. ‎- Dobře.
‎Jak můžeš myslet na jídlo? ‎Seš vážně můj táta.
‎Jasně že jsem tvůj táta.
‎Muselas ses bát.
‎Promiň, že jsem to nezvládl dřív.
‎- Už se to nikdy… ‎- Ne, tati. Já se omlouvám.
‎Že sis dělal starosti.
‎- A za ty hrozný věci, co jsem řekla. ‎- Ne, Min-dži.
‎Já se omlouvám.
‎- Co to bylo? Min-dži kručí v břiše? ‎- Kdy naposledy jedla?
‎Po tomhle šťastným shledání ‎je čas jíst. Zvu vás.
‎- Co je? ‎- Seš borec. Můžu si dát cokoli?
‎Tamhle!
‎Jeďme.
‎RYBÍ BISTRO KUMBI
‎Ty jo, mám hlad. ‎Min-dži, pospěš. Umírám hlady.
‎Dáme si úhoře.
‎- Prosím. ‎- Náměstek to nebere. Asi se něco stalo.
‎Před 30 minutami ‎někdo infiltroval ředitelství.
‎Myslíme si, že vzal tu dívku.
‎- Kdo to byl? ‎- To nevím, byl moc daleko.
‎Ale podle postavy a oblečení ‎to byl její táta.
‎Její táta?
‎Přiveďte je oba. ‎Osobně s nimi udělám krátký proces.
‎Rozumím.
‎Jako rodiče vychovávajícího dceru ‎vás z celého srdce prosím o odpuštění.
‎Fotříci jako my úhoře prostě milujou. ‎Naprostá spokojenost. Co říkáš, kámo?
‎Jasně, nemůžu být spokojenější, ‎ale vypadám jako strašidlo.
‎- Ty záda. ‎- Sleduj cestu.
‎- Kim-dži, snědlas toho stejně co my. ‎- Dala sis hned tři kousky najednou.
‎- Kime, sní toho tolik. Nedoplatíš se. ‎- Díky za oběd.
‎- Dala bych si víc, ale krotila jsem se. ‎- Co?
‎- Snědli jsme všechny úhoře, co měli. ‎- Fakt?
‎Jo!
‎- Ještěže jim došli… ‎- Co to bylo?
‎Ten vůl neumí řídit.
‎- Strejdo! ‎- Pozval tě na úhoře, tak co.
‎- Nebuďte na mě naštvaní. ‎- Měls udržovat bezpečnou vzdálenost.
‎Pozvu vás na oběd, a vy mě takhle sjedete?
‎- Tati. ‎- Co to…
‎Nejdou otevřít.
‎- Tati. ‎- To nic. Klid.
‎Domů se asi jen tak nedostanu.
‎- Vědí, co dělají. ‎- Ti nejsou z ředitelství.
‎Vystoupím tudy.
‎Počkej. Je tu Min-dži.
‎Min-dži, neboj. ‎Je to něco jako asistenční služba.
‎Přesně.
‎- To bude legrace. ‎- Neboj.
‎Co tím myslíš?
‎- Cože? ‎- Že to bude legrace.
‎Snaží se nás někam odvézt?
‎Dostat Min-dži domů je dřina.
‎Min-dži. Dobrý?
‎V pohodě. Jsem přece tvá dcera.
‎- Co ti šmejdi plánujou? ‎- Co děláš?
‎- Snažím se se odsud dostat. ‎- S tím počkej.
‎Musí se do toho vložit hrdina.
‎Hej.
‎- Fakt odsud musím tudy? ‎- Vysoukáš se vůbec ven?
‎- Přejedl jsem se. Zkus mě postrčit. ‎- Dostaneš se ven?
‎Na hrdinu máš moc velký panděro.
‎Hej!
‎Co tím jako myslíš?
‎Do toho, pohněte si! Tlačí mě čas.
‎Co to je?
‎To je plyn!
‎- Han-su. ‎- Je to plyn.
‎S kůží nic nemám. ‎Je to jen uspávací plyn. Počkejte chvilku.
‎Hej!
‎- Hej! ‎- Min-dži.
‎- Ti podlí zmetci. ‎- Teď usneš. Nebraň se tomu, nemá to cenu.
‎Budu hned vedle tebe, neboj.
‎Jednou jsem beze spánku vydržel měsíc.
‎A co strejda Čin-čchol? ‎Je tam venku. Bude v pořádku?
‎- Chtějí nás živé. ‎- Bude v pohodě. Plyn miluje.
‎- Neboj. ‎- Kime! Hej, Kime. Chci dovnitř!
‎Hej! Otevřete to okýnko! ‎Otevřete ho! Hej, Han-su!
‎- Otevři! Nebo usnu! ‎- Ale je tu Min-dži.
‎- Jasně, ale musím… Hej! ‎- Však si dej šlofíka, hrdino!
‎Han-su! Sung Han-su! To okýnko!
‎Han-su! Han-su…
‎Ty blbče, já věděl, že mě vypečeš…
‎Zkontroluj je.
‎- Všichni spí. ‎- Vytáhni je.
‎Vezmi tu holku a tátu. Zbytek zabij.
‎Fungovalo to. Paráda.
‎Vy zmetci. Málem jsem zemřel…
‎- Málem jsem usnul! ‎- Na ně.
‎Ještě…
‎Ještě je čas…
‎To střešní…
‎Střešní okýnko!
‎To okýnko…
‎Ty jo, spal jsem jak dřevo. ‎Musím se probrat.
‎Vydržel jsem tak pět minut. Ty bláho. ‎Jsem starej. Už nic nevydržím.
‎Nemáte vodu?
‎Počkat.
‎Tady seš, Min-dži.
‎Musí ti být chladno.
‎Trefil jsem ho přece do chrupavky.
‎Zdřímni si. Odpočiň si. Seš ve vývinu.
‎Vyjeďte.
‎Hele, víte co? ‎Jste rychlej, ale ne dost silnej.
‎Takhle se na to musí!
‎Chyťte ho!
‎Hej, počkat!
‎Min-dži.
‎Min-dži!
‎Podle úderů budete veterán. ‎Ve který divizi?
‎- Nevíte, kdo jsem? ‎- A co na tom? Brzo bude po vás.
‎Karambit?
‎Výcvik v cizině.
‎Kde jste sloužil? Ve který jednotce? ‎U Delty? Zelených baretů?
‎Tak kde?
‎Počkat.
‎No tak, nemůžete mě uhodit, ‎když se nedívám.
‎Už nemíním inkasovat ‎ani jednu ránu. Do toho.
‎Mimochodem, ‎když voják vytasí takovou zbraň,
‎je připravenej zemřít.
‎Rock and roll.
‎Ještě jsme neskončili!
‎Ještě ne.
‎Ten výraz. ‎No jo, narazil jste na silnějšího.
‎Třesou se vám kolena, co? A máte husinu.
‎- Ušetřete mě. ‎- Proto…
‎Proto…
‎si nikdy nezahrávejte…
‎s fotříkem s brýlema!
‎Krucinál.
‎Co je to za parchanty?
‎Je to ten samej chlápek, ‎co před námi pokleknul?
‎Tati!
‎Vypadá jako obyčejnej čtyřicátník.
‎Jak to? Co?
‎Panebože. Kdo tihle chlápci vlastně jsou?
‎Rock and roll.
‎Ani jeden úder. Všechny jsem zablokoval. ‎Nejste už unavení?
‎Copak to nebolí? Fajn.
‎Pusťte se do mě. Ne, já do vás.
‎To by snad stačilo. ‎Už mám dost. Kašlem na to.
‎- Co Min-dži? ‎- Nevzbuď ji. Otevři dveře.
‎Vždycky se ukážeš, když už je po všem.
‎Proč já?
‎Proč všechno vždycky odmakám jen já?
‎Je v pořádku?
‎Jsou ze Staveb Čuhak, že?
‎Kim domů nejde, co?
‎Ale já musím.
‎- Proč? ‎- Přijde mi instalatér.
‎Už jsem mu to jednou odložil.
‎Neboj. Říkal jsem, že se o to postarám.
‎- Promiň. ‎- ‎Neomlouvej se. Stačí poděkovat.
‎O všechno je postaráno, takže…
‎- Šéfe. ‎- Co je?
‎- Myslím, že sejmuli Nama. ‎- Cože?
‎- Už jsme tady? ‎- Kde to jsme? Je to tu hezký.
‎- Dohlídněte chvilku na Min-dži. ‎- Co chystáš ty?
‎To je mezi námi rodiči.
‎To mě nepřekvapuje.
‎Zatím.
‎- Rodičovskej pokec? ‎- Dvou hardcorovejch rodičů.
‎Otočíme to.
‎Do toho.
‎- Otočíme to. ‎- Říkám, do toho.
‎- Ty sedíš vepředu. ‎- Mám to obejít, nebo si jen přesedneš?
‎- Mám už pro dnešek dost. ‎- Kámen, nůžky, papír.
‎Prý jste sejmuli Nama. Tak jsem myslel, ‎že jste použil nějakou past nebo trik.
‎Ale ne.
‎Máte úžasné schopnosti. ‎Jste od specializovaných sil?
‎Pokus o zničení důkazů a únos…
‎To vám jako otci není hanba?
‎Jako otec jsem udělal, co jsem musel.
‎V tom se nelišíme.
‎Když jste dceru hledal, ‎jistě jste taky jednal v afektu.
‎Použil jste své dovednosti ‎a taky jste asi pár lidí zabil.
‎A schválně.
‎Bylo vám jako otci hanba?
‎Mám pro vás nabídku.
‎Co zakopat válečnou sekeru…
‎a pracovat pro mě?
‎Stačilo by 100 milionů wonů?
‎Kvůli dceři jste klečel na kolenou, ‎ale teď se necháte zaslepit pýchou?
‎Na výchovu potřebujete peníze. ‎Být nekompetentním rodičem je zločin.
‎Mít děti, co nemůžete zajistit?
‎To se neliší od páření zvířat.
‎Jde o zanedbávání povinností.
‎Pečlivě zvažte
‎jakým otcem chcete dceři být.
‎Asi vám to pořád nedochází.
‎Vám i dceři prokazuju laskavost.
‎Stačí jeden telefonát. ‎a zameteme to pod koberec.
‎Nebo mohu zařídit, ‎že už dceru v životě neuvidíte.
‎Cestou sem
‎jsem uvažoval, co s vámi.
‎Teď už to vím.
‎V Min-džině zájmu
‎vás teď
‎oddělám.
‎Cože?
‎- Panejo, co to tam mají za dýchánek? ‎- Jen utíkej. Jinak nepřežiješ.
‎Hej, Kime. Hoď se do klidu.
‎A proč by měl?
‎Tati!
‎Min-dži.
‎Tati.
‎Nedělej to.
‎Chcete žít?
‎Proste dceru o odpuštění.
‎Z celého srdce.
‎Mrzí mě to.
‎Jménem Hje-ri
‎se omlouvám.
‎Jako rodiče vychovávajícího dceru…
‎Moc prosím, odpusťte mi.
‎Jako rodiče vychovávajícího dceru ‎vás z celého srdce prosím o odpuštění.
‎Běžte se udat.
‎Jak vy,
‎tak Hje-ri.
‎I ten nejmenší rodičovskej prohřešek
‎se dítěti stane obrovskou přítěží.
‎Min-dži. Pojďme domů.
‎Pojďme.
‎O ČTYŘI HODINY POZDĚJI
‎Všichni k zemi! K zemi!
‎Mám vás!
‎Pak Čin-čchol… Pak Čin-čchole, ty hovado!
‎Schválně, co se stane.
‎Ať už to dopadne jakkoli, ‎agent Kim dnes vidí Min-dži naposledy.
‎ČISTÍRNA ODĚVŮ TOWON
‎VŠECHNO NEJLEPŠÍ
‎Tady máš.
‎Jsi zklamaná, že nemáme dort? Zkazil se.
‎- To nevadí. ‎- Musíš mít hlad. Dobrou chuť.
‎Ti vojáci tam venku
‎čekají na tebe, že?
‎Jo.
‎Kvůli mně, viď? ‎Že ses mě pokusil zachránit.
‎- Ne, to ne. ‎- Nekecej. Je to tak.
‎Odvedou tě kvůli mně.
‎Nemůžeš prostě utéct? ‎Všechno ostatní je fuk.
‎Snadno jim unikneš.
‎Tati.
‎Min-dži.
‎Víš,
‎jsem ze Severní Koreje.
‎Žil jsem
‎nebezpečný život na hraně.
‎Ale když jsem potkal tvou mámu, ‎všechno se změnilo.
‎Myslel jsem, že třeba…
‎budu mít normální život.
‎Jaká vlastně
‎máma byla?
‎Byla laskavá, silná
‎a krásná. Jako ty.
‎Jasně že jsem po ní.
‎V den, kdy ses narodila…
‎jsem jí něco slíbil.
‎Že hodím bolestnou minulost za hlavu…
‎a budu ti tátou.
‎Někdy to bylo těžké, ‎protožes mi dávala zabrat.
‎Ale víš co?
‎Sledovat, jak vyrůstáš,
‎mě tolik těšilo.
‎Ale teď
‎se musíme rozloučit.
‎Kdy tě zas uvidím?
‎To nevím.
‎Může to trvat dlouho nebo možná…
‎- Možná se… ‎- Vrať se.
‎Budu na tebe čekat.
‎Vrátíš se.
‎Seš můj táta.
‎A ne jen tak ledajakej. Můj táta.
‎Vím, že se vrátíš.
‎Zvládneš na mě čekat sama?
‎Jasně. A nejsem sama.
‎Popravdě
‎jsem se někdy sama cítila.
‎Neměla jsem mámu ‎a přecházela z jedný školy na druhou,
‎takže jsem neměla přátele.
‎Hodně jsem na to myslela v tom skladě.
‎Ale pak jsem si vzpomněla na tebe.
‎A došlo mi, že sama nejsem.
‎Že o mě máš určitě strach.
‎Tolik jsi mi chyběl, ‎že jsem sebrala odvahu.
‎A vím, že ses cítil stejně.
‎Taky nejseš sám.
‎Máš mě.
‎Proto jsi mě přišel zachránit.
‎- Min-dži. ‎- Zvládnu to. Slibuju.
‎Budu statečná a počkám na tebe sama.
‎Dobře.
‎- Tady máš. ‎- Co je to?
‎Opožděný dárek k narozeninám. ‎Zlatíčko. Všechno nejlepší.
‎A víš,
‎mám tě rád.
‎Já…
‎Taky tě mám moc ráda, tati.
‎A taky pro tebe něco mám. Na.
‎To puberťáci dneska rodičům dávají.
‎Vyšla pěkně, ne?
‎Sluší ti to.
‎Proč brečíš? Nebreč.
‎Vůbec ti to nesluší.
‎- No tak, Min-dži. Čas jíst. ‎- Tak jo.
‎Dobrou chuť.
‎Tobě taky.
‎A mimochodem, co je s lednicí?
‎Strejda Čin-čchol po někom šel ‎a musel vyrvat dvířka.
‎V domě byl zloděj.
‎Jez pomalu. ‎Když to sníš rychle, brzo odejdeš.
‎Jasně.
‎To není třeba. Želízka jsou u něj ničemu.
‎Dostali jste podmínky mé kapitulace? ‎Zaručíte Min-džino v bezpečí?
‎Žádný strach. ‎Jsem vysoce postavený generál.
‎Beru vás za slovo.
‎Nashle, opatrujte…
‎Co to děláte? ‎Zatkněte toho, co spí v autě!
‎Vstávejte, pane Sung Han-su.
‎- Čas jít. ‎- Počkat.
‎- Vždyť už jdu. ‎- Jak ses odtamtud dostal? Vybuchlo to?
‎- Ty jo, je zima. ‎- Uprdnul jsem si.
‎Dávej bacha.
‎Počkat.
‎Účtenky za úhoře a všechno ostatní.
‎Cože? Dal jste si divokýho úhoře?
‎No jo. Hotovost utratil on. ‎Tak zatím. Jdeme.
‎Jdeme.
‎Motorku jsem nechal ‎u Ču Kang-čchanova domu.
‎- Běžte si pro ni. Je vaše. ‎- Sakryš.
‎Díky za všechno.
‎Pardon.
‎Všechno nejlepší, Min-dži. ‎Bylo to drahé, tak se o to starej.
‎Tati…
‎I Si-jong, společník.
‎ADVOKÁTNÍ KANCELÁŘ KJUDAM
‎KJUDAM ‎I SI-JUNG
‎Je to důvěrné.
‎- Nevědí o tom ani mí právníci. ‎- Bez obav.
‎Ale navrhuji, ‎aby vaše dcera vycestovala ze země.
‎Nebojte se, o policii se postarám.
‎Zlato je dneska drahý.
‎PERSONÁLNÍ OPATŘENÍ
‎AGENT: ČONG SANG-A ‎HODNOST: 6
‎Sesazená o jednu hodnost.
‎Buďte ráda, mohlo být hůř.
‎Mrzí mě to.
‎ČISTÍRNA NA PRODEJ ‎VOLEJTE NA ČÍSLO NÍŽE
‎ČISTÍRNA ODĚVŮ TOWON
‎Zajímalo by mě, co se stalo s Kimem.
‎Čin-čchole. Dobrý?
‎Bude v pořádku, že jo?
‎Ty spíš?
‎Jak můžeš sakra spát?
‎ZDRAVOTNÍ KLINIKA KOSONG
‎Mezikorejská jednání ‎byla nečekaně odložena.
‎Nebylo vydáno žádné oficiální vysvětlení, ‎což vedlo k vlně spekulací.
‎Někteří poukazují ‎na interní problémy na Severu…
‎Moc toho nemám, ale prosím, poslužte si.
‎Vláda bude situaci monitorovat,
‎zatímco hlavním diplomatickým cílem bude ‎jednání obnovit.
‎Co se ho prostě v tichosti zbavit?
‎Na Severu už o něm vědí. ‎Nenechají to plavat.
‎Jak vysvětlíme, ‎že jsme ho celé roky schovávali?
‎Jeho odvolání schválil sám generál. ‎Jistě tentokrát rázně zakročí.
‎DIPLOMATICKÝ VŮZ 905-17
‎Máme příkaz vás převézt.
‎Budeme se řídit pokyny, ‎tak spolupracujte.
‎RADŠI SMRT NEŽ ZAJETÍ NEPŘÍTELEM
‎Už jste vzhůru?
‎Teda.
‎Mám na vás tolik otázek.
‎Vítejte doma…
‎číslo 66.
‎REAKTIVACE AGENTA KIMA
‎Už je to nějaký ten pátek, 66.
‎Jaká mise?
‎Udělá cokoli, aby dceru znovu uviděl.
‎Chci jen jedno.
‎Umožněte mi
‎s ním skoncovat.
‎Najděte Kima.
‎Nezapomeňte, kdo má vaši dceru.
‎Chránit své blízké je důležitější…
‎Měl byste se rozloučit.
‎…než zabít nepřítele.
‎Překlad titulků: Lenka Miller