Glöm det. Nån annan får göra det.
-Så… -Så…
-Då rycker vi bromsklossarna. -Ryck!
-Lycka till. -Tally-ho!
JANUARI 2000
Jag hade varit ute i kylan i några år, och jag tänkte:
"Jag vill vara ännu sannare mot mig själv."
Vi sa alla samma sak:
"Vi gör pop. Megapop."
Ironiskt nog…
…betyder "Kylie" bumerang.
Jag försöker komma tillbaka.
Jag har gjort en del saker som får en att svälja hårt, som Kermit.
En del rätt vågade saker. Men…
De här är aningen djärva.
…mina gyllene hotpants tog det till en annan nivå.
De kostade bara 50 pence.
Jag sa till regissören: "Är det för…"
Hon sa: "Jag älskar dem, de ska vara kvar."
Det var första gången jag jobbade med en kvinnlig regissör.
Men jag hade ingen aning om
att det var såna närbilder. Och sen såg jag det.
Vi har en dam som får mig att vilja ha ett par hotpants: den ljuvliga Kylie Minogue!
Vi kan bekräfta att Kylie Minogue har sin femte brittiska listetta
med "Spinning Around". Hon är med oss på telefon.
Grattis, Kylie. Din största hit på över tio år.
Jag kan säga att det var skönt att vara tillbaka.
Den första singeln har skapat en del kontroverser, tack vare hennes små shorts.
-Skulle du gå ut klädd så där? -Vi kan väl bara säga att jag…
Det vore hemskt om jag satte på mig dem nu.
Din rumpa har blivit en naturkraft. Det finns hemsidor om den,
barn är döpta efter den – den har blivit ett jättefenomen.
Din rumpa är enorm.
Okej, bra sång i refrängen. Du låter bra i dag.
-Det var ju bra. -Okej, vi går vidare till en annan låt.
Jag hörde den som en demo.
Jag fick panik och sa: "Är den min? Sätt på micken, vi måste spela in den."
The Official UK Top 40.
Näst bästa nykomling, Alien Ant Farm samt "Smooth Criminal".
Vi har en ny listetta, och vi har med henne på telefon.
-Hej, Kylie. Du är listetta igen. -Jag är överlycklig.
Du får det att se så lätt ut.
Sen small det bara till.
Självklart gjorde jag entré på en gigantisk cd-spelare.
Jag hade typ ingenting att hålla mig i.
Du är ju konstnärlig ledare. Kan du berätta om din roll i det hela?
Jag röker.
Uppmärksamheten ska riktas mot henne.
Jag vill inte se dansarnas ansikten.
Har man för många ansikten leds uppmärksamheten bort från henne.
Det är därför de är maskerade och hatar mig.
Vi leker med sexuell dragningskraft.
Och sex säljer.
Du är väldigt sexig. Gillar du att se sexig ut?
Ja.
Jag kände mig befriad och ganska mäktig. Jag tänkte: "Okej, ja."
Det som gör videon sexig är att min personlighet lyser igenom.
Inte det där som anses vara sexigt. Det är bara jag.
Är det låtens beroendeframkallande rytm eller den skandalösa klänningen?
Den här låten är grym.
Den där 80-talstjejen.
Hur som helst tycks Kylies medryckande danslåt ha slagit igenom i USA.
Vi pratade precis om hur mycket vi gillar "Can't Get You Out of My Head."
Jag diggar den verkligen. Ni med, eller hur?
KYLIE ERÖVRAR USA
15 ÅRS VÄNTAN ÄR ÖVER
-Hejsan. Trevligt att träffas. -Hej.
Sunt.
Jag tror att det här kan bli skitbra.
Vissa frågar om min sexiga framtoning med en ton som antyder:
"Är det rätt? Borde du göra det?"
Och jag säger: "Jag vill inte känna att jag inte kan vara mig själv."
Det är en del av min personlighet. Det var ett medvetet val.
Med glimten i ögat.
-Kan jag få en till sån här? -Självklart.
-Var det tillräckligt med honung i? -Jättegott.
-Okej. Kan vi ta en till? -Japp.
Bara för att vi kan.
För första gången försökte jag inte vara nån annan.
-Homosexuella har alltid älskat dig. -Ja.
Varför är det så?
I början av min karriär
fick jag utstå en massa elakheter bara för att jag var mig själv.
Jag tror att min gaypublik kunde relatera till det.
Jag skulle kunna dra ut i krig med min gaypublik.
KYLIE: JAG, EN GAYIKON?
De fanns där för mig när det var så ocoolt det kunde bli.
Jag vill bara tacka er så innerligt för allt ert stöd genom åren.
Jag vill att ni ska veta att jag finns här för er.
Och Grammyn går till…
-Kylie Minogue. -Kylie Minogue.
Kylie Minogue!
Det kändes fantastiskt att vara bland folk som hyllar en
för att man är sig själv.
För några år sen kändes det som om "pop" var nånting fult.
Men inte längre!
HON KRÖNTES TILL POPDROTTNING
Det jag har insett, och jag hoppas att du spelar in det här, är…
…att jag kanske inte har en gudabenådad röst.
Men jag har ingen annans röst.
Jag har min röst.
Första halvan lät bra, va? Sen fick du till nån konstig ton.
Ja.
Jag går inte högre än så. Det blir lite svajigt.
Okej.
-Jag försöker. -Lycka till.
Förlåt.
-Jättebra. Bra jobbat! -Hurra!
-Där satt den. -Kom igen!
-Får jag komma in nu? -Nej, en gång till.
-Sen är du klar. -Din latmask. Dagens popstjärnor…
DEL III
Min sista gäst är en popens megastjärna.
Vi spelar in. Ça tourne, attention.
Varmt välkommen, Kylie Minogue.
Sist pratade vi om relationer, och du har en ny kille nu.
Du har en fransman. Är fransmän bättre än engelsmän?
Hur skulle jag kunna säga det?
Nästa gäst är en fransk skådespelare. Välkommen, Olivier Martinez.
Jag kan inte köra motorcykel,
men jag älskar att åka bakpå. Jag älskar det.
Särskilt om man sitter bakom mannen man älskar.
Är han den rätte? Är Olivier den rätte?
Han kan vara det. Jag vet inte.
Det här har inget med mig att göra. Jag är ute i världen.
Jag ser saker, men ingen ser mig. Det är frihet. I Paris.
Hur blir det med barn? Du är 35 nu. Väntar du inte lite väl länge?
Jag vet, Michael.
-Bra. -Det är inte för sent.
Men en kvinna i min ålder kan inte låta bli att tänka på sånt.
Så där.
Plus…
Äntligen. Hur går det för dig?
…att jag var huvudnumret på Glastonbury, vilket var en enorm grej…
Det är en kanonidé.
…eftersom jag var en popartist.
Okej, hej då.
Popartister var inte huvudnumret.
Säg till när du kommer.
När jag har sett andra uppträda där…
God kväll, Glastonbury!
…och försökt ta in publikens omfattning…
Det är nästan omöjligt.
Så det var enormt. Och jag var redo för det.
Evenemanget förväntas sälja slut på bara sju timmar.
KYLIE TOPPAR GLASTONBURY
Så livet var… Det var bra.
Men jag är fatalist. Nånstans tittar folk ner och säger:
"Hon tror att hon har koll på läget, men allt kommer att gå åt helvete."
Okej, och playback!
Vi spelar in.
Och bryt.
Men jag var väldigt trött.
Jag minns…
…att jag vilade oftare.
Fler bilder på mig när jag har slocknat.
En till direkt?
Vi tar det en gång till.
Och jag var ju inte särskilt stor.
Jag var ganska liten, men jag blev ännu lite mindre.
Hur mår du?
-Jag kan inte prata än. Förlåt. -Det är okej.
Jag känner mig…
Playback.
Jag sa: "Är jag för gammal för det här?"
Men jag var sjuk, och visste inte om det.
Det var cancer. Jag tror inte ens att jag sa ordet. Ja.
Men jag var ute på världsturné, och jag skulle upp på scen om två, tre dagar.
Så om jag inte dök upp måste jag ha väldigt goda skäl till det.
Två.
Men jag besökte vården i London för att kolla en knöl,
och fick då höra: "Det är lugnt."
Men när jag väl kom till Australien var det inte lugnt.
Jag gjorde en undersökning.
Och några biopsier senare fick jag beskedet.
Jag kollapsade liksom bara i en stol.
Och sen gick jag därifrån alldeles omtöcknad.
Vad hände? Vad betyder det?
Det är som om jorden snurrar kring en annan axel. "Vart tog verkligheten vägen?
Inget kändes verkligt, fast det kunde inte vara mer verkligt.
-Bråkade du och Kylie när ni var yngre? -Självklart.
Systrar.
Jag var i London. Mina föräldrar ringde.
De sa: "Vi ville inte ta det här på telefon,
men vi måste berätta att Kylie inte mår bra."
"Du har 24 timmar på dig att åka hem till Australien
innan det här kommer ut."
Men flygresan tar 26 timmar.
Dels var det jag och min familj, men sen hade vi också den här nyheten.
Vad ska vi säga och göra?
För om vi säger nåt är det kört.
Vi har rubrikerna.
Då blir det nyheter.
-"Regeringen lägger fram sin agenda." -Ja, precis.
Jag behövde verkligen lite lugn och ro för att kunna bearbeta det som hände.
Men mitt team gjorde i ordning scenen och väntade på mig.
Så…
…turnén ställdes självfallet in.
Sexnyheterna. Popsångerskan Kylie Minogue har diagnosticerats
med ett tidigt skede av bröstcancer.
Den 36-åriga stjärnan har skjutit upp sin världsturné.
Sångerskan Kylie Minogue har bröstcancer.
…med bröstcancer.
…Kylie Minogue.
Dannii flög hem från London idag för att vara med sin syster.
Nån sa: "Det står ett filmteam här för att intervjua dig."
Jag sa: "Jag har inte ens pratat med min syster än."
Och jag hade en sån jetlag.
Jag tänkte: "Fan också. Om det är så här på flygplatsen…"
Familjen Minogue har återförenats i familjehemmet
för en av sina svåraste dagar nånsin.
Närgångenhet
av ett slag
som ingen av oss hade upplevt.
Vi undrar om ni vill kommentera uppgiften att Kylie är tillbaka i Melbourne.
I vanliga fall hade nyheten om hennes sjukdom släppts flera veckor senare.
Men eftersom hon skulle ha konserter här
var de tvungna att släppa detaljerna om hennes sjukdom direkt.
Hur mår Kylie i dag?
Alla är väldigt nyfikna.
Vi är verkligen med från början av den här sjukdomen,
nästan som en del av familjen.
Vi tänkte: "Herregud, stackars grannar."
Känner du Kylie? Vet du hur hon mår?
Hon repar sig nog.
Pappa var tvungen att gå ett varv runt kvarteret med hunden.
Hunden behövde gå ett varv runt kvarteret.
Men han kom inte ut.
Det var inte friskt på nåt sätt.
Och det gjorde mig
väldigt arg.
Det rapporteras att hon läggs in på sjukhus idag.
Vet vi var hon kommer att behandlas?
Operationen för att ta bort knölen
kommer att genomföras på Cabrinisjukhuset, där säkerheten har utökats.
Sjukvårdspersonal erbjöds stora summor för att ta foton.
Och jag kände mig fångad i en djup…
…ovisshet.
Och det var bara början.
Kylie Minogue återvände hem sent i eftermiddags, hopkrupen i baksätet.
Jag var så rädd för vad som väntade.
Men som tur var hade jag min familj.
-Det är så hypnotiserande, eller hur? -Det där var coolt.
Och de bara: "Vad sa de?" "Inget. De stirrade bara på mig."
Vad som än händer
vet jag att min bror, min syster och mina föräldrar alltid finns där.
-Flög i 26 timmar… -Vi ställer upp för varandra.
…en massa paparazzi.
Och det är så vår familj gör.
Hur har de senaste dagarna varit, med…
…att försöka tänka medan alla stirrar på dig?
Hur har det varit?
-Intressant. -Ja.
Ja.
Vi har aldrig gjort nåt sånt här förut, så…
Det är inte lika läskigt som jag trodde.
Det är för att vi inte vet nåt.
Ja.
Du har varit så uthållig.
-Ja. -Jag undrar var hon har fått det från.
Du satte ribban.
Mamma har alltid varit där för mig.
Men hon är min och Dans motsats. Hon vill inte vara med på film.
Jag önskar att vi kunde visa Carol, för… Där är hon. Får vi se henne, Ray?
Där är hon.
-Hon gömmer sig. -Hon gömmer sig, ja.
Bravo, Carol.
Hon var med på turnéerna i början av min karriär.
Mamma flyr från kameran för att slippa synas. Hon ska alltid…
Hon handtvättade dansarnas kläder, limmade strass på dräkterna.
Det här är min mamma.
Mamma har sett det mesta.
Ja, vi släpade med dig till Mardi Gras. Det var så kul.
Herregud, när du träffade U2 för andra gången.
Du hade glömt det, och The Edge sprang fram och skrek:
"Carol!" Och hon sa: "Vem är det där?"
Jag sa: "Det är The Edge från U2. Ni har träffats förut."
Hon är definitivt rock'n'roll så det räcker.
-Dig har jag inte träffat. -Hon är lite blyg.
Du är en Minogue. Sannerligen.
Det är härifrån all skönhet kommer.
Men om hon inte gillade nåt fick man en blick.
-Hur mår du? -Jag mår bra.
Folk jag älskade sa: "Åh nej, jag fick den en gång."
De är fortfarande traumatiserade.
Du klättrade ut genom fönstret för att sticka och bowla, och sen kom mamma.
Jag hade bowlat klart och vände mig om. Jag kommer…
Armarna i kors?
…aldrig nånsin att glömma det.
-Gav hon dig blicken? -Så här.
Jag var bakgrundsbelyst. Jag gick uppför trapporna…
Det sprutade gnistor och eld om dig.
Men när jag hade det jobbigt
fanns hon där.
Alla har betalat för att se Kylie Minogue.
Vi tänkte att vi borde hylla frånvarande vänner.
Jag såg Glastonbury…
…från mitt sovrum.
Med en massa känslor.
Coldplay tillägnade "Fix You" till mig. Så jag satt där och grät.
Jag var en fånge i mitt hem.
Var hon än fick sin behandling skulle hon behöva vara där i flera månader.
Jag sa till mina föräldrar: "Jag kan inte stanna här.
Jag vill göra min cellgiftsbehandling i Paris."
Men pappa ville inte att jag skulle åka.
Jag kan tänka mig att man som förälder instinktivt
vill skydda sitt barn.
Särskilt i såna stunder. Men jag sa: "Jag måste åka."
Och det var väldigt svårt.
Men mamma följde med, så nån höll koll på mig.
Och det var en sån välsignelse…
…för nu behövde jag henne mer än nånsin.
Här ser vi cancern – den ser man inte på den vanliga bilden.
Här ser vi spridningen till lymfkörtlarna, och de här…
Jag åkte in och ut på sjukhus.
Vi kan göra en lokal eller en radikal excision.
Cytostatika.
Enkel eller radikal.
Strålbehandling.
Jag hade en lång resa framför mig.
Jag var så självmedveten om att tappa håret.
Först klippte jag det kort.
Och det är precis som allt man hör.
Tovor. Det går inte att beskriva på nåt annat sätt. Det lossnade i tovor.
Så jag rakade av allt.
Hur det kändes?
Det var det minsta av mina bekymmer då.
Jag minns smärtan.
Bara gå nerför gatan var en bedrift.
Jag kände mig bortkopplad från min kropp.
Bortkopplad från världen.
Och jag hade väldigt mörka tankar.
Cellgiftsbehandlingen var så jobbig.
Fysiskt. Mentalt. Och…
Ni har ju träffat min syster. Hon är pytteliten.
Mamma ringde mig och sa: "Vi är på intensiven igen.
Hon känner inte sina fingrar. Jag får inte gå in i rummet."
Vi visste inte om hon skulle bli frisk.
Så illa var det. "Kommer hon att överleva det här?"
Hej, jag heter… Tagning två.
Du nämner din singel, så kanske: "Hej, jag heter Dannii Minogue…"
Just då jobbade jag i London.
Hej, jag heter Dannii Minogue. Det här är min nya singel. Okej?
Så jag kunde åka dit och träffa henne.
Och det gav mamma pausen hon behövde för att inte bli galen.
Jag sa:
"Jag skulle hugga av mig en arm om allt det här försvann.
Det skulle jag."
-Hur gick det? -Hur mår du?
-Allt väl? -Jadå.
Jag kände mig så hjälplös.
Vad sysslar ni med idag?
Jag kunde inte göra nåt för henne.
Vi har kört igenom hela en gång. Vi kör inte hela nu, men lite grand.
-Du får en känsla för det. -Vilken låt får jag höra?
Så… "Lights Camera Action", "In Your Eyes", "Get Outta My Way",
"What Do I Have to Do".
Men sen tänkte jag på…
Hejsan. Snyggt.
…det som hade hållit oss samman.
"Okej, jag spelar musik. Så gör jag."
Vi återvände till nåt bekant.
Tillbaka till början. Känslan av att sitta vid skivspelaren igen.
Den där familjekänslan.
Dannii satte på musik och fick mig att röra på mig.
Och mamma var med oss.
Det var vi tjejer.
Under hennes läkningsprocess…
…var det musiken som höll igång oss.
Och en kväll,
under en cellgiftsbehandling, hade jag ett litet fönster.
Och genom det lilla fönstret såg jag hur Eiffeltornet började glittra.
Jag tänkte: "Hon glittrar för mig. Jag är inte färdig här.
Jag vill inte säga adjö här."
Och dagen då jag fick tillbaka en enda liten ögonfrans var en sån wow-känsla.
Eller dagen då jag kunde sminka mig lite.
Det var en riktigt stor grej.
Det var så spännande.
Jag tänkte: "Ja, nu tar vi på oss på diamanterna."
Det är första gången vi ser Kylie utan sjalett.
Och när faran väl var över hade jag fortfarande långt kvar.
Hej, Kylie.
Men jag ville bara vara med min syster.
Du ser fantastisk ut.
Londontidningen The Sun kom med nyheten
som Kylies fans världen över har väntat på.
Efter månader av cellgifter är popprinsessan cancerfri.
Experterna kallar det "Kylie-effekten".
Tusen fler kvinnor om dagen bokar nu bröstundersökningar.
I en exklusiv intervju
pratar hon för första gången om livet med cancer.
-Du ser fantastisk ut. -Tack.
Jag menar det. Du ser så frisk ut, dina ögon glittrar, och du ler.
Det är… Jag är glad över att vara här.
Jag har ett nytt perspektiv. Jag har varken styrka eller uthållighet.
Jag har inte allt som jag tog för givet förut.
Jag är fortfarande i det. Det är inte som att allt är över…
-Det slutar inte bara, va? -Nej, jag går på behandlingar.
Jag skrev inte om min upplevelse. Jag kanske skulle ha gjort det nu.
Jag kände inte att det var läge
att göra en hel skiva om det jag hade varit med om.
Det var lite för nära inpå. Få se här…
Var det ett medvetet beslut att vänta med äktenskap och barn?
Nej, jag har bara…
Jag har bara rullat på.
Här har vi det.
Vad är det?
Jag trodde inte att vi skulle komma dit.
Cancer är så mycket mer än:
"Du hade det, du besegrade det och du mår bra."
"Du mår bra för tillfället."
Jag var 36 när jag fick min diagnos,
och då är det redan dags att tänka på barn.
Så jag försökte. Jag sköt till och med upp min cellgiftsbehandling för att försöka.
Vilket var ganska läskigt, för man vill bara få bort det.
Jag vill känna mig
…trygg. Jag vill inte ha det här.
Men jag försökte några gånger med IVF.
Alltid med blott en liten strimma av hopp.
Men jag var tvungen att försöka.
Hon är fantastisk med barn.
Hon har alltid varit bra med barn.
Bara helt naturligt…
Ett.
…otrolig.
Två.
Ett. Två. Bra!
Jag vet att jag kommer att få barn.
Det vet jag. Och inte bara ett.
-Jag skulle ha fler. -Okej.
Hon är fantastisk med sina syskonbarn.
Jag såg mig aldrig som en förälder, men det har hon alltid gjort.
Och det är…
Det är hjärtskärande.
Jag försökte med IVF flera gånger.
Om det hade hänt
hade det nästan varit ett mirakel.
Men det blev inte så.
Så…
…det här var som ett brev till…
…det som kunde ha varit.
"Avlägsna barn, min blomma, virvlar du runt i vinden?
Känner du mig när jag andas liv i dig?"
"Inlindad i ett täcke av hopp, sovandes i en säng av drömmar."
"Mitt kliv ut i evigheten blev inte som det kunde ha blivit."
"Eller inte alls, för vem vet vilket håll vinden blåser åt?"
Or not at all, for who knows Which way the wind is going to blow
I'm waiting for your gentle whisper
Distant child, my flower Are you blowing in the breeze?
Can you feel me As I breathe life into you?
-Vill du ha barn nån gång? -Ja, det vore underbart.
Men vi får se. Ja.
Man kan inte låta bli att undra
hur det skulle ha varit. Och…
Jag står min familj så nära.
Det var bara… Det var inte min utstakade väg.
Så det var det jag skrev om.
Även om man inte blev till,
så är man nånstans. Alla blir vi nånting.
Även om det är aska, för att sen bli nåt annat.
Så jag var både hoppfull och realistisk på samma gång.
Det var allt i min låda.
-Ska vi tända en brasa? -Nej!
-Rakt upp för trappan. -Ja.
Efter min cancer sa jag till min manager: "Ring den och den.
Jag förstår om de inte vill jobba med mig längre."
Jag trodde att det var kört nu.
Hej.
Hej, allihop.
Jag visste att jag skulle bli alldeles känslosam.
Det är första dagen tillbaka i skolan.
Hej. Jag ska hälsa på var och en av er.
Folk hade biljetter till hennes show.
Vi erbjöd folk att lämna in biljetterna och få pengarna tillbaka.
Men ingen gjorde det.
Framåt. Dimma, två, tre, fyra, fem. Och sen tillbaka till det här.
Jag hörde att folk behöll sina biljetter.
"När du är redo att komma tillbaka finns vi här."
Men jag var inte lika stark. Jag var inte lika vältränad.
De måste ha varit oroliga. "Är du redo? Klarar du av det?"
Så jag hade ett berg att bestiga,
men jag ville inte stå kvar nere vid bergets fot.
Jag sa: "När kan vi dra igång turnén igen?"
Nej, du gör så här.
Hon sa: "Jag måste avsluta turnén." Hon är så professionell.
Ett, två.
Och jag sa: "För Guds skull, vi måste hålla dig vid liv."
Den här är långsammare än den förra.
Men hon hade bestämt sig. "Låt oss inte tro det värsta."
-Förstår du? -Ja.
Steg, och sen går du och för ut handen samtidigt.
-Orkar du mer? -Jadå.
Jag ville bara känna mig kapabel igen. Det var så jag ville känna mig. Kapabel.
Ett, två, tre, fyra. Ett, två, tre fyra.
Ett, två…
Man kan tänka att det bara är en show.
Följ.
Snyggt.
Men det är inte bara en show för mig.
Fram hit.
Det är mitt andra hem.
Goda nyheter för Kylie Minogue-fans. Hon är tillbaka
i det hon nu kallar för sin Homecoming Tour.
Nu blir det en turné. Hon har en del berg att bestiga.
Okej? Bra.
Vi tar en paus.
Men det var inte lätt.
Jag kände mig så dränerad.
Ta det försiktigt.
Min kropp var som ett slagfält.
Snabbare.
Det var så svårt att få tillbaka showhastigheten.
Säg till om det gör ont.
Nej, det…
Jag var tvungen att hitta styrkan i min röst igen.
Kom upp mot A en aning.
-Okej. -Okej?
Jag visste inte om jag skulle klara det.
Här har vi det.
Men sen började jag få brev.
"Kylie, jag har aldrig skrivit till en kändis förut.
Men efter att ha dansat runt i flera år med min hårborste och låtsats vara du,
måste jag skriva och säga att jag tänker på dig."
"Jag blev så ledsen när jag hörde att du inte mådde bra.
Jag vill gärna se dig live. Mamma försöker få biljetter till din show."
"Om du nånsin blir rädd ska du veta att varje sekund
av varje dag är det nåt av dina fans som tänker på dig."
Det är så fint att veta att andra älskade henne precis som vi.
"Kära Kylie, klyda po deg."
Det står nog "Krya på dig".
KRYA PÅ DIG
De här breven betydde så mycket för mig i de mörka stunderna.
Man glömde "u:et" i mitt namn.
Men det kom fram ändå.
Det stödet
stöttade henne verkligen.
"Tänker på dig, hejar på dig.
Ursäkta kuvertet. Jag hade inte råd med ett kort. Puss."
Kylie Minogue landade i Sydney inför sin första spelning.
Kylie!
Ett, två, tre, kör!
Kom igen!
Hon är tillbaka. Kylie Minogue är tillbaka i stan.
Vi visste att hon skulle komma. Biljetterna är slutsålda.
Alla jag känner ska på konserten.
Jag älskar dig, raring!
Vad händer om två timmar?
Biljetter.
Varsågod. Ha en trevlig kväll.
-Tjugo minuter. -Tjugo minuter?
Kylie!
Den här låten skrevs efter att jag hade besegrat cancern.
"Wave of love coming over me."
"Got the sound of you ringing in my ears."
"Sun coming up on another day. Got a second-hand chance."
Herregud.
Jag vill gömma mig.
"Got a second-hand chance, gonna do it again. Rainbow colors and no more rain."
Jag försökte föreställa mig att jag…
Jag ville bara tillbaka till scenen. Livet känns begripligt där.
"Glitter drop, fall" – det är scenen. "Got a glitter drop, fall, I'm on my knees."
Jag ville falla på knä på scenen.
"Got the sound of you ringing in my ears."
"Sun coming up on another day.
Got a second-hand chance. Gonna do it again. Rainbow colors and no more rain."
"And love carries the hurt that you hold. Funny how life can unfold.
Oh, yeah. It feels like a wave of love."
Jag tog mig inte igenom allt det där och tänkte: "Popmusik – vem bryr sig?"
I det stora hela är det inte så viktigt.
Men just i det ögonblicket betyder det faktiskt allt.
Jag blev räddad. Det blev jag verkligen.
-Jeff? -Ja. Snabb ombyte, tack.
Man lär sig vad återhämtningsförmåga och kärlek betyder.
Helt otroligt!
Det var fantastiskt.
Otroligt. Jag längtar efter andra akten.
-Pappa dansar! -Åh nej, gör han pappadansen?
Men efter att ha haft cancer
bör man veta att man fortfarande är samma person.
Och jag minns att jag kom ut på andra sidan
och kände mig mer som mig själv än nånsin förr.
Och…
…jag hade oavslutade affärer.
Så kan vi säga.
Kylie har stora nyheter. Vad är det?
Hon har meddelat att hon ska uppträda på Glastonbury.
-Vi gör så här. -Ja.
Men jag var så fruktansvärt nervös.
Jag kunde inte säga "Glastonbury". Det var "den korta showen".
Under en kort show hänger allt på publiken.
Många besvikna Glastonbury-fans.
Biljetterna sålde slut på 40 minuter i morse.
Evenemanget kommer att ha runt 200 000 besökare.
Det här direktsänds i tv. Det här händer.
Kylie ser fram emot att spela här.
Det här kommer att bli helt fantastiskt.
Sen direkt till "Lucky"? Inga problem.
-Inga problem. -Okej, problem.
Jag var livrädd för att det skulle bli som Spinal Tap.
Det är mitt jobb att vara orolig. Eller är det att låtsas att jag inte är det?
Det står enorm rekvisita uppe på scenen.
Jag minns att jag praktiskt taget möblerade om hela mitt hus dagarna före.
Jag tänkte: "Jag måste göra nånting. Jag ska bara fixa…"
Jag gillar att hålla på med heminredning.
-Jag har aldrig varit mer chic. -Hejsan.
Hej.
Jag måste sysselsätta mig med nåt.
"Ja, ta fram girlangerna. Vi hänger upp girlangerna."
"Vad gör hon?" "Låt henne hållas."
I morgon öppnar Pyramid Stage på en av världens största festivaler.
För många som spelar här, särskilt om det är första gången för dem,
är det här lugnet före stormen.
Okej.
Radio 1 Newsbeat.
Nu till dagens huvudnyhet.
Kylie står redo med gummistövlar och regnkläder.
Det är hennes första spelning på Glastonbury.
Här har vi de andra artisterna.
Hon får sällskap av artister som The Killers, Hozier och Vampire Weekend.
År 2005 fick såna som jag inte spela på Glastonbury.
Och även legender som Interpol, Wu-Tang Clan och The Cure.
Så jag visste inte om nån skulle vilja se mig.
Nu är det snart dags. Jag känner spänningen i luften.
Kylie Minogue på Pyramid Stage.
Jag var så nervös. Ni anar inte.
Men nån sa att David Bowie, inför spelningen på Glastonbury,
inte kunde prata med nån. Då kändes det bättre.
Till och med om man är David Bowie blir man nervös.
Men det var fullsmockat.
Hej, Glastonbury!
Tack så mycket.
Kylie!
Herregud!
Det var en sån våg av kärlek.
Är det inte en otrolig syn?
Ser ni er själva?
Jag fick så mycket kärlek från så många…
Ser ni er själva?
…som var där och på andra håll,
som med sin viljekraft fick upp mig på den där scenen.
Och då kände jag verkligen…
"Jag tror att jag kanske… Jag tror att jag kanske har lyckats."
Det hade varit oförskämt att inte ta in det,
för det var ett tecken som jag inte kunde ge mig själv.
Jag tror att det var den mest sedda Glastonbury-spelningen nånsin.
Det var så vackert att se hur mycket kärlek hon fick.
Det alla älskar med Kylie är att hon verkligen har varit med om nåt.
Det är definitionen av glädje,
den där förmågan att kunna resa sig ur ett visst lidande.
Jag älskar er!
Och att kunna betrakta världen på ett positivt sätt.
Och hennes kontakt med publiken…
…är inte falsk.
Den är väldigt äkta för henne.
Det är en sann form av kärlek.
Och på sätt och vis räcker det.
Lilla Kylie tog sig dit.
Den enastående mr Nick Cave!
Wow!
Var hennes fans snällare mot dig nu?
Jag tror att de betraktade mig med nån sorts medlidande.
"Jaha, han är tillbaka."
Okej, bra snack. Nu drar vi.
Ska vi prata om framtiden?
Jag lär nog tillbringa mer tid här,
i den här härliga, fridfulla miljön,
och försöker ta reda på vad det där som kallas balans är för nåt.
-Du har varit i branschen länge. -Vi har sett dig växa upp.
Hur länge tror du att du orkar?
Jag får många halvt förolämpande frågor om min ålder.
När lägger man av, som kvinna i branschen?
Hur länge orkar du? Jag kan inte se en gammal, grå Kylie Minogue göra allt sånt.
Jag vet inte.
Ingen vet hur länge det varar, och jag vet inte hur länge jag vill hålla på.
En vacker dag kanske jag känner att jag vill sluta.
Det finns stunder då jag tänker:
"Vad skulle hända om jag klev av den här karusellen?"
"Och bara gjorde ingenting?"
Men jag är min egen värsta fiende.
"Försvinn, allihop!"
"Var är alla?"
Max tre dagar mellan de två fraserna.
Ibland bara några timmar.
Kylie släppte singeln från sin 16:e skiva. Hon visar inga tecken på att sakta ner.
Och sen var det dags för turné!
Kylie är tillbaka med en låt som sägs vara hennes mest vågade singel.
Och det är en kanonhit. Årets största danshit.
Va? Herregud!
-Kylie! -Herregud!
Det kändes som om jag bara hade börjat.
Det är årets sommarplåga, och den har blivit viral.
Grammyn går till "Padam Padam", Kylie Minogue.
EN SAK TILL
Välkommen.
-Oj. -Hej, raring.
-Allt väl? -Hej. Åh, herregud. Hej.
Kom här.
-Hejsan. -Allt väl?
Vi har gått igenom låtarna och sången, och vi har kommit en bra bit på väg.
Vi kanske ska börja med den som är minst klar.
Jag måste vara med!
Får jag fråga…
Hur är Kylie att jobba med?
-En mardröm. -Jag tänkte precis säga det.
Vi har skrivit låtar ihop i 25 år.
Alla pratar om din glädje, men det är mer än så.
Vad har vi härnäst?
Vi har skrivit låtar som ingen annan förstår. Bara du och jag.
Och att höra dem live är riktigt svårt. Vackert, men svårt.
-Förlåt. -Jag sjöng fel.
-Nu kör vi. -Lugna ner er.
-Undvik ögonkontakt. -Inte min mobil.
Fan.
-Vi fixar det här. -Det är starkt.
Vi skrev en låt som heter "Story".
Och "Story" skrevs för att jag…
Jag fick min andra cancerdiagnos i början av 2021.
Jag vill inte… Jag är bara…
Så…
Jag lyckades hålla det för mig själv och ta mig igenom det året.
Det var inte som första gången.
Jag tror inte… Jag tror inte att du visste det här.
Ingen brådska.
Oj.
Jag har försökt att hitta rätt…
…tidpunkt att säga det. Jag känner mig inte tvungen att berätta det för världen.
Och jag kunde inte då, för jag var…
Jag var bara ett skal.
Ett tag ville jag inte lämna huset.
Och playback.
"Padam Padam" öppnade så många dörrar, men…
…jag visste att cancern inte bara var en parentes i mitt liv.
Rulla kamerorna.
Jag ville verkligen bara berätta…vad som hade hänt.
Kylie, god morgon.
Så att jag kunde släppa det.
-Hej, hur är det? -Det är toppen.
Jag måste bara gratulera till skivan.
-Jag satt i intervjuer. -Recensionerna har varit…
Och varje gång tänkte jag: "Nu är det rätt tillfälle."
Hur mår du just nu?
Men jag höll det för mig själv.
Så jag behövde nåt som representerade den tiden.
-Kan du ackorden? -Ja.
Kan jag texten?
Okej, vi provar.
Och resultatet blev
nåt som uttryckte det jag ville säga.
Tack och lov överlevde jag det. Igen.
Och allt är bra.
Vem vet vad som väntar?
Men popmusiken när mig.
Popmusiken kan göra en glad. Om man är deprimerad kan den lugna en.
Den kan vara en sorts räddning för vissa människor.
Min passion för musik är större än nånsin.
Den där oskrivna låten, den där personen man vill nå.
Så min historia fortsätter. Och ni är en del av den.
Undertexter: Mattias R. Andersson