Glem det. Noen andre kan gjøre det.
-Så. -Så.
-Bort med bremseklossene. -Bremseklosser!
-Lykke til. -Hiv o'hoi!
Jeg hadde vært fortapt i noen år, og jeg tenkte:
"Jeg vil være enda mer sann mot meg selv."
Vi sa alle det samme:
"La oss lage pop. Megapop."
Ironisk nok betyr "Kylie" boomerang.
Jeg ønsker å komme tilbake.
Jeg har gjort noen ganske Kermit-aktige svelg,
noe dristige, frekke greier. Men…
Disse er litt dristige.
…de gylne hotpantsene tok det til et nytt nivå.
De var verdt sine 50 pence.
Jeg sa til regissøren: "Er det for…"
Hun sa: "Jeg elsker dem, de blir."
Det var første gang jeg jobbet med en kvinnelig regissør.
Men jeg ante ikke
at nærbildene gikk så nært
før jeg så dem.
Her har vi dama som gjør at jeg strekker meg etter hotpants,
den nydelige Kylie Minogue!
Vi kan bekrefte at Kylie Minogue har sin femte nummer én-hit
med "Spinning Around". Hun er på telefonen nå.
Gratulerer, Kylie. Din største hit på over ti år.
Jeg vil si dette:
Det var godt å være tilbake.
Den første singelen skaper
kontroverser på grunn av de korte shortsene hennes.
Ville du gått ut av huset kledd sånn?
Vel, la oss si at jeg…
Det ville vært skrekkelig å ta dem på nå.
Rompa di har blitt en naturkraft.
Det finnes nettsider om den,
og barn er oppkalt etter den. Den har blitt et stort fenomen.
Rumpa di er enorm.
Ok, det var et bra refreng.
Stemmen din er bra i dag.
Det er bra.
Ok, la oss gå videre til et annet spor.
Jeg hørte den som en demo.
Så fikk jeg panikk og sa:
"Er den min? Fyr opp mikrofonen, vi må gjøre dette."
Den offisielle UK Top 40.
Nest høyeste nykommer, Alien Ant Farm og "Smooth Criminal".
Vi har en ny nummer én, og vi har henne på tråden.
-Hei, Kylie, du er på toppen igjen. -Jeg er helt satt ut.
Du får det til å se lett ut.
Og så gikk det rett til himmels.
Så jeg ankom selvfølgelig på en gigantisk CD-spiller.
Jeg holdt ikke fast i noe.
Kan du fortelle… Du er kreativ leder.
Kan du fortelle hvordan det funker?
Jeg røyker.
Det handler om å rette oppmerksomheten mot henne.
Jeg liker ikke å se dansernes ansikter.
For mange ansikter tar vekk oppmerksomheten fra henne.
Derfor er de tildekket, og derfor hater de meg.
Det er åpenbart sex-appeal der.
Og sex selger.
Du er veldig sexy. Liker du å se sånn ut?
Ja.
Jeg følte meg frigjort og mektig. Jeg tenkte: "Å, ok. Ja."
Det som gjør det til en sexy video, er at man ser personligheten min,
i motsetning til det som skal være sexy.
Men dette er bare meg.
Om det er den ville rytmen eller den skandaløse kjolen…
-Jeg elsker denne. -Det er hun dama fra 80-tallet.
Kylies fengende dansesang virker å ha slått an i USA.
Vi diskuterte Kylie og at vi likte "Can't Get You Out of My Head".
Jeg likte den og digga den. Dere følte det også.
KYLIE STORMER FREM I USA HAR VENTET I 15 ÅR
-Hei, hvordan går det? Hyggelig. -Hei. Hyggelig.
-Ja, bra. -Ja.
Sunn.
Jeg tror dette kan bli jævlig bra.
Noen spør meg om å se sexy ut med en tone i stemmen,
som: "Er det riktig? Bør du gjøre det?"
Og jeg sier: "Jeg vil ikke føle at jeg ikke kan være meg selv."
Det er en del av karakteren min. Og det var en visshet i det.
Og blunking.
-Kan jeg få en til, takk? -Selvfølgelig.
Var det nok honning? Ja?
Herlig.
-Tror du vi kan ta én til? -Ja.
Bare fordi vi kan det.
For første gang prøvde jeg ikke å være noen andre.
Homofile har alltid vært forelsket i deg.
-Ja. -Hvorfor det?
I begynnelsen av karrieren min
fikk jeg mye dritt bare for å være meg selv.
Og jeg tror mitt homofile publikum relaterte til det.
Jeg kunne gått i krigen med mitt homofile publikum.
KYLIE: HOMOIKON, JEG?
De var der da jeg ble ansett som ukul.
Jeg vil bare si tusen takk til dere alle
for støtten gjennom årene.
Jeg vil bare at dere skal vite at jeg er her for dere.
Og Grammy-prisen går til…
-Kylie Minogue. -Kylie Minogue.
Kylie Minogue!
Det var flott å være blant folk som feirer deg
for den du er.
For noen år siden virket det som om pop var et skjellsord.
Ikke nå lenger!
HUN ER KRONET TIL POPDRONNING
Det jeg har innsett, og jeg håper du tar opp dette, er…
…at jeg kanskje ikke er velsignet med en himmelsk stemme.
Jeg har ingen andres stemme.
Jeg har min egen stemme.
Første halvdel var bra. Så kom du inn med en rar tone.
Holde meg der, ikke gå høyere. Det skranter litt.
Ok.
-Prøv. -Lykke til.
Beklager.
Det er flott. Bra jobba!
-Det er tonen. -Kom igjen!
-Kan jeg komme inn? -Nei, en tagning til.
-Så er du ferdig. -Latsabb. Herregud.
Popstjerner nå til dags!
3. DEL
Min siste gjest er en popmegastjerne.
Nå snurrer vi. Ça tourne, attention.
Velkommen, Kylie Minogue.
Sist du var her, snakket vi om forhold.
Du har en ny type nå.
Du har fått deg en franskmann. Er franskmenn bedre enn engelskmenn?
Hvordan kan jeg si det?
Neste gjest er en fransk skuespiller. Vær så god, Olivier Martinez.
Jeg kan ikke kjøre motorsykkel,
men jeg elsker å sitte bakpå. Jeg elsker det.
Spesielt hvis du sitter bakpå mannen du elsker.
Men er han den rette? Er Olivier den rette?
Han kan være det. Jeg vet ikke.
Dette har ingenting med meg å gjøre. Jeg føler at jeg er uti verden.
Jeg kan se ting og ingen ser deg. Det føles som frihet. I Paris.
Og hva med barn? Du er 35 nå. Har du ikke ventet litt for lenge?
Jeg er klar over det, Michael.
-Ok. -Det er ikke for sent.
Men en kvinne i min alder kan ikke unngå å tenke på sånt.
Der.
Dessuten…
Endelig. Hvordan går det?
…skulle jeg headline Glastonbury, som var en stor greie…
Det er en rågod idé.
…fordi jeg var popartist.
Ok, ha det.
Folk som meg var ikke hovedartist der.
Si fra når du kommer.
Når jeg har sett andre opptre der…
God kveld, Glastonbury.
…og prøver å ta inn bredden av det publikummet…
…er det nesten umulig.
Så det var svært. Og jeg var klar for det.
Arrangementet forventes å bli utsolgt på bare sju timer.
KYLIE TOPPER GLASTONBURY
Så livet var… Det var bra.
Men jeg er fatalist.
Noen ser ned og sier:
"Nå tror hun at hun har kontroll,
men alt vil gå på ræva."
Ok, og playback.
Snurrer.
Kutt.
Men jeg var veldig sliten.
Jeg husker
at jeg måtte hvile hodet litt oftere.
Noen flere bilder av meg helt ute.
En til med en gang?
Gjør det en gang til. En gang til.
Og det var ikke mye av meg uansett.
Jeg var ganske liten, men jeg var litt mindre.
Hvordan føler du deg?
-Jeg kan ikke snakke ennå. Beklager. -Det går bra.
Jeg har en…
Playback.
Jeg sa stadig at jeg kanskje hadde blitt for gammel.
Men jeg var syk, og jeg visste det ikke.
Det er kreft vi snakker om. Jeg har vel ikke sagt ordet.
Men på den tiden var jeg på verdensturné.
Jeg skulle på scenen om to-tre dager.
Så jeg måtte ha en god grunn til å ikke dukke opp.
To.
Men så hadde jeg en sjekk i London
for å sjekke en kul, og jeg fikk beskjeden:
"Det ser greit ut."
Og la oss si det sånn, innen jeg kom til Australia,
var det ikke greit.
Jeg dro til en undersøkelse.
Og etter noen biopsier
fikk jeg nyheten.
Jeg falt ned i en stol.
Og så dro jeg helt i ørska.
Hva har skjedd?
Hva betyr det?
Det er som om jorda er på en annen akse, eller: "Hvor er virkeligheten?"
Ingenting føltes ekte, men det kunne ikke vært mer ekte.
Kranglet du og Kylie da dere var yngre?
Selvsagt.
Søstre.
Jeg var i London.
Foreldrene mine ringte.
De sa: "Vi ville ikke gjøre dette over telefonen,
men vi må fortelle deg
at Kylie er syk.
Du har 24 timer på deg til å komme tilbake til Australia
før nyheten kommer ut.
Men det er 26 timer unna med fly."
Én ting er meg og familien,
men den andre tingen er nyheten.
Hva sier vi, og hva gjør vi?
For hvis vi sa det, var det det.
Vi har overskriftene.
Det ville være overalt.
-"Regjeringen setter agenda." -Ja. Det stemmer.
Jeg trengte ro for å forstå hva som skjedde.
Men hele teamet mitt lagde scenen og ventet på meg.
Så…
…turneen ble selvsagt avlyst.
Klokka seks annonserte popstjernen Kylie Minogue
at hun har fått brystkreft.
Den 36 år gamle stjernen har utsatt verdensturneen sin.
Sangeren Kylie Minogue har brystkreft.
…med brystkreft.
…Kylie Minogue.
Dannii fløy fra London i dag for å være med søsteren sin.
Noen sa: "Et filmteam vil ha et intervju med deg."
Jeg sa: "Jeg har ikke snakket med søsteren min ennå."
Jeg hadde skikkelig jetlag.
Så tenkte jeg: "Faen.
Hvis dette skjer her…"
Minogue-familien er samlet i familiens hus
for en av sine vanskeligste dager noensinne.
Inntrenging
på et nivå
som ingen av oss hadde opplevd.
Vi lurer på om det er noen kommentarer til rapportene om at Kylie er tilbake.
Vanligvis ville nyheten om sykdommen
blitt sluppet flere uker senere.
Men fordi det skulle være konserter her,
måtte de ut med detaljene om sykdommen hennes med en gang.
Hvordan går det med Kylie?
Alle er sultne på nyheter.
Så vi er med på starten av denne sykdommen,
nesten som en del av familien.
Vi tenkte: "Stakkars naboer."
Kjenner du Kylie? Vet du hvordan hun har det?
Hun klarer seg nok.
Det verste var at pappa måtte gå tur med hunden rundt kvartalet.
Hunden måtte gå tur rundt kvartalet.
Men han kom seg ikke ut.
Ingenting var sunt på noen måte.
Og det gjorde meg
skikkelig sinna.
Det er rapporter om at hun skal på sykehus i dag.
Vet vi hvor hun skal behandles?
Det er forstått at operasjonen for å fjerne kulen
vil finne sted på Cabrini sykehus, der sikkerheten har blitt forsterket.
Medisinsk personell fikk tilbud om mye penger for å ta bilder.
Og jeg følte at jeg var…
…på veldig ukjent grunn.
Og det var bare begynnelsen.
Kylie Minogue kom hjem sent i ettermiddag, sammenkrøpet i baksetet.
Jeg var så redd for det som ventet meg.
Men heldigvis hadde jeg familien min.
Det er så hypnotiserende, ikke sant?
Så kult.
De bare: "Hva sa de?" "Ingenting. De stirret bare på meg."
Uansett hva som skjer,
vet jeg at broren min, søsteren min og foreldrene mine alltid er der for meg.
Fløy i 26 timer…
Vi er der for hverandre.
…paparazzi møtte meg.
Sånn er familien vår.
Hvordan har de siste dagene vært,
med refleksjon og folk som stirrer på deg?
Hvordan har det vært?
-Interessant. -Jepp.
Ja.
Vi har aldri gjort noe sånt før.
Så det er ikke så skremmende som jeg trodde det ville være.
Antagelig fordi vi sitter i mørket.
Herregud.
Ja.
Du har vært så standhaftig.
-Ja. -Jeg lurer på hvor hun tar det fra.
Du satte tonen.
Mamma har alltid vært der for meg.
Men hun er det motsatte av Dan og meg.
Vil ikke være foran kamera.
Jeg skulle ønske vi kunne vise Carol, for der er hun. Kan vi se henne, Ray?
Der er hun.
Hun gjemmer seg.
Bra, Carol.
Hun var med meg på veien i alle de første årene.
Mamma løper fra kameraet
fordi hun ikke vil bli sett. Hun er alltid…
Hun håndvasker dansernes klær. Limer diamanter på kostymer.
Så dette er moren min.
Mamma har sett det meste.
Ja, vi dro deg med til Mardi Gras. Det var så morsomt.
Herregud, da du møtte U2 for andre gang.
Du hadde glemt det, og The Edge kom løpende og ropte:
"Carol!" Og du sa: "Hvem er det?"
Og jeg sa: "Det er The Edge fra U2. Du har møtt ham før."
Hun er definitivt rocka nok.
Å, jeg har ikke møtt deg.
Hun er litt sjenert.
Du er en Minogue, er du. Det er her all skjønnheten kommer fra.
Men hvis hun ikke likte noe, sendte hun et blikk.
-Hvordan går det? -Bare bra.
Folk jeg elsket, sa: "Jeg har fått det. Aldri mer."
De er fortsatt traumatiserte.
Du klatret ut av vinduet for å bowle, og så dukket mamma opp.
Jeg var ferdig med å kaste og snudde meg, og jeg…
Armene i kors?
…vil aldri i livet glemme det.
-Hadde hun det blikket? -Sånn.
-Jeg lyste. -Som Spielberg.
-Jeg gikk opp trappa. -Det kom gnister og ild.
Men når livet ble vanskelig,
var hun der.
Alle har jo betalt for å se Kylie Minogue.
Vi tenkte at vi burde hilse til henne.
Jeg så på Glastonbury…
…fra rommet mitt.
Med mye følelser.
Coldplay dediserte "Fix You" til meg. Så der satt jeg og gråt.
Og jeg var fange i huset.
Uansett hvor hun skulle behandles,
må hun bli der i flere måneder.
Jeg husker jeg sa til foreldrene mine: "Jeg kan ikke bli her.
Jeg vil ta cellegift i Paris."
Men pappa ville ikke det.
Jeg kan bare forestille meg at instinktet ditt som forelder er
å ville beskytte barnet ditt.
Spesielt i det øyeblikket.
Men jeg sa: "Jeg må dra."
Og det var skikkelig tøft.
Men mamma ble med meg.
Så noen kunne passe på meg.
Og det var en velsignelse…
…for jeg trengte henne mer enn noensinne.
Her ser vi kreften, som ikke vises på det vanlige bildet.
Her ser vi spredningen til lymfeknutene.
Og disse…
Jeg var inn og ut av sykehuset.
Vi kan ta lokal eller bred eksisjon.
Cellegiftbehandling.
Enkel eller radikal.
Strålebehandling.
Jeg hadde en lang reise foran meg.
Jeg gruet meg veldig til å miste håret.
Så først klippet jeg det.
Og det er akkurat som de sier.
Klaser. Det er ingen andre måter å si det på. Klaser faller av.
Så jeg barberte hele greia.
Hvordan det føltes?
Det var det minste jeg bekymret meg for da.
Jeg husker smerten.
Bare å gå nedover gata var en prestasjon.
Jeg følte meg fjernet fra kroppen.
Fjernet fra verden.
Og ja, tankene går til mørke steder.
Cellegiftbehandlingen var så tøff.
Fysisk.
Mentalt.
Og…
Du har møtt søsteren min. Hun er bitteliten.
Jeg husker at mamma ringte meg. Hun sa: "Vi er på intensiven igjen.
Hun kan ikke føle fingrene sine. Jeg får ikke gå inn på rommet."
Vi visste ikke om hun ville bli frisk.
Så ille var det. Ville hun overleve dette?
Hei, jeg er…
Andre tagning.
Du nevner singelen din, så si: "Hei, jeg er Dannii Minogue…"
På den tiden…
Ja, ok.
…jobbet jeg i London.
Hei, jeg er Dannii, og dette er min nye singel.
-Takk. -Bra?
Så jeg kunne bare stikke innom og besøke henne.
Og det ga mamma en pause som hun trengte for sin egen del.
Jeg husker jeg sa:
"Om jeg kunne hugge av meg en arm så dette forsvinner, hadde jeg gjort det."
Jeg hadde det.
-Gikk det bra? -Hei.
-Har du det bra? -Ja.
Jeg følte meg så hjelpeløs.
Hva skal du i dag?
Jeg kunne ikke gjøre noe for henne.
Jeg har gjort én gjennomgang.
Vi tar ikke en full gjennomgang nå, men litt.
-Så du får en følelse. -Hvilken sang får jeg høre?
"Lights Camera Action, In Your Eyes, Get Outta My Way, What Do I Have to Do".
Men så tenkte jeg på…
Så flott.
…det som holdt oss sammen.
Ok, jeg spiller musikk. Det gjør jeg.
Det gikk tilbake til det vi kunne.
Tilbake til
begynnelsen.
Følelsen av å være rundt platespilleren igjen.
Den følelsen av familie.
Dannii satte på musikk og fikk meg til å bevege meg litt.
Og mamma var med oss.
Så det var oss jentene.
I prosessen med å hele henne…
…holdt musikken oss gående.
En kveld,
under cellegiftbehandlingen, var det et lite vindu.
Og gjennom det lille vinduet begynte Eiffeltårnet å glitre.
Jeg tenkte: "Hun glitrer for meg. Jeg er ikke ferdig.
Dette er ikke tid for å ta farvel."
Og den dagen jeg hadde én øyevipp, var det som: "Jøsses."
Eller den dagen jeg sminket meg litt,
det var en stor greie.
Det var så spennende.
Jeg bare: "La oss ta på diamanter."
Det er første gang vi ser Kylie uten skaut.
Da jeg kom ut av faresonen,
var det fortsatt langt igjen.
Hei, Kylie.
Men jeg ville bare være med søsteren min.
Du ser flott ut.
London-avisa The Sun kom med nyheten
som Kylie-fans over hele verden har ventet på.
Etter måneder med cellegift er popprinsessen erklært kreftfri.
Ekspertene kaller det "Kylie-effekten".
Tusen flere kvinner bestiller undersøkelser daglig.
I dette eksklusive intervjuet
snakker hun for første gang om å takle kreften.
Du ser fantastisk ut.
Takk.
Seriøst, du ser sunn ut med glitrende øyne og et smil.
Jeg er glad for å være her.
Jeg ser ting annerledes. Jeg har ikke styrke eller utholdenhet.
Jeg har ikke alt jeg tok for gitt før. Jeg går fortsatt gjennom det.
Det er ikke sånn at det er over.
-Det stopper ikke sånn. -Nei. Jeg har fortsatt behandlinger.
Jeg skrev ikke mye om opplevelsen min. Kanskje jeg ville gjort det nå.
Men jeg følte ikke at det var tid for et helt album om
hele prosessen.
Det var litt for nært. La oss se.
Var det et bevisst valg at ekteskap og barn kommer senere?
Nei. Nei, jeg har bare…
…tatt det som det kommer.
Her er den.
Hva er det?
Jeg trodde ikke vi skulle gå der.
Det er så mye mer ved kreft enn bare:
"Du hadde det, kom deg gjennom det, alt er bra."
Eller: "Foreløpig er alt bra."
Jeg var 36 da jeg fikk diagnosen. Så man må uansett tenke på
barn.
Så jeg prøvde. Jeg utsatte til og med cellegiften.
Det var ganske skummelt, for du vil bare bli kvitt det.
Jeg vil føle meg
trygg.
Jeg vil ikke ha dette.
Men ja, jeg prøvde noen ganger med IVF.
Alltid med bare et snev av håp.
Men jeg måtte prøve.
Hun er fantastisk med barn.
Hun har alltid vært flink med barn.
Bare naturlig…
En.
…utrolig.
To.
En. To. Bra.
Jeg vet at jeg vil få barn.
Det vet jeg. Jeg ville ikke bare ha ett.
-Jeg vil ha flere. -Ok.
Hun er fantastisk med nevøene sine.
Jeg så aldri for meg at jeg skulle bli forelder, men det gjorde hun.
Og det er…
Det er hjerteskjærende.
Jeg prøvde IVF flere ganger.
Hvis det hadde skjedd,
ville det vært et mirakel.
Men det gikk ikke slik.
Så…
…dette var et brev til…
…det som kunne vært.
"Fjernt barn, min blomst, blåser du i brisen?
Kan du føle meg når jeg puster liv i deg?"
Innpakket i et teppe av håp, sovende i en seng av drømmer.
Mitt steg inn i evigheten er ikke hva det kunne vært.
Eller ikke i det hele tatt, for hvem vet hvor vinden blåser.
Eller ikke i det hele tatt, for hvem vet hvor vinden blåser."
-Vil du ha barn en dag? -Ja, jeg vil gjerne ha barn.
Vi får se på det.
Ja.
Man kan ikke unngå å lure på
hvordan det ville vært. Og…
Jeg er så nær familien min.
Det var bare ikke min skjebne.
Det var det jeg skrev om.
Selv om du ikke kom til verden,
er du et sted. Vi blir alle noe.
Selv om vi blir aske, og vi blir noe annet.
Jeg var full av håp og realistisk på samme tid.
Det var slutten på eska mi.
Skal vi tenne bål?
Nei!
-Rett opp trappene. -Ja.
Etter kreften sa jeg til manageren min: "Ring den og den.
Jeg forstår om de ikke vil jobbe med meg lenger."
Jeg tenkte at kanskje det var alt.
Hei.
Hei, alle sammen.
Jeg visste det. Jeg visste jeg ville bli emosjonell.
Det er min første dag tilbake.
Hei. Jeg skal hilse på alle.
Folk hadde billetter til showet hennes.
Vi tilbød dem å levere billettene tilbake,
og de kunne få pengene tilbake,
men ingen gjorde det.
Kom opp. Og tåke, to, tre, fire, fem. Og så går du tilbake til dette.
Jeg hørte at folk beholdt billettene.
"Når du er klar til å komme tilbake, er vi her."
Men jeg var ikke like sterk eller sprek.
De var bekymret. "Er du klar? Takler du det?"
Jeg måtte klatre fjell,
men jeg ville ikke bli stående ved foten av fjellet.
Jeg tenkte: "Når kan vi starte turneen igjen?"
Nei, du gjør denne.
Hun sa: "Jeg må fullføre turneen."
Hun er så profesjonell.
En, to.
Jeg tenkte: "For Guds skyld, vi må holde deg i live."
Denne er tregere enn den forrige.
Men hun var bestemt. La oss ikke tenke det verste.
-Ser du? -Ja.
Gå, og så går du, mens du strekker ut hånden.
-Ok. -Klar?
Ja, jeg ville bare føle meg kapabel igjen.
Det var det jeg ville føle.
En, to, tre, fire.
En, to…
Man kan se på det som bare et show.
Følg.
Bra.
Men det er ikke bare et show for meg.
Til hit.
Det er mitt andre hjem.
Gode nyheter for Kylie-fans.
Konserten er tilbake for det hun kaller sin "Homecoming Tour".
Turneen fortsetter. Hun har jo noen fjell å bestige.
Ok? Greit.
La oss ta en pause.
Men det var ikke lett.
Jeg følte meg så tappet.
Ta det rolig.
Det føltes som kroppen var en slagmark.
Gå raskere.
Det var så tungt å komme opp i showfart igjen.
Si ifra hvis det gjør vondt.
Nei, det er…
Jeg måtte finne styrken i stemmen igjen.
Dra litt mot A-en. Bare litt.
-Ok. -Ok?
Jeg visste ikke om jeg klarte det.
Her er det.
Men så begynte jeg å få brev.
"Kylie, jeg har aldri skrevet til en kjendis før.
Men etter år med å danse på rommet
og synge i hårbørsten mens jeg later som jeg er deg,
måtte jeg skrive og si at jeg tenker på deg."
"Jeg ble veldig lei meg da jeg hørte at du var syk.
Jeg vil gjerne se deg på konsert. Mamma prøver å få billetter."
"Hvis du blir redd, så vit at hvert eneste sekund
av hver eneste dag, tenker en av dine fans på deg."
Det er vakkert å vite at andre elsket henne like mye som oss.
"Kjære Kylie, bil flisk sart."
Jeg tror det står "bli frisk snart".
GOD BEDRING JEG ELSKER DINE SANGER
Disse brevene betydde så mye for meg i mørke øyeblikk.
Ok, u-en er ikke med.
Men det kom frem likevel.
Den støtten
holdt henne gående.
"Tenker på deg, heier på deg."
"Beklager konvolutten. Hadde ikke råd til kort. Kyss."
Kylie Minogue ankom Sydney lufthavn idet hun forbereder sin første opptreden.
Kylie!
En, to, tre, gå!
Kom igjen!
Hun er tilbake. Kylie Minogue er tilbake. Vi visste at hun kom, Sydney.
Billettene er utsolgt. Ingen får flere.
Alle jeg kjenner, skal på denne konserten.
Elsker deg, kjære.
Hva skjer om to timer?
Billetter.
-Ha en fin kveld. Vær så god. -Takk.
-Tjue minutter. -Tjue minutter?
Kylie!
Denne sangen ble skrevet etter at jeg kom gjennom kreften.
"Bølger av kjærlighet skyller over meg. Lyden av deg ringer i ørene.
Sola står opp nok en dag. Jeg har fått en ny sjanse."
Herregud.
Jeg prøver å gjemme meg.
"Fikk en ny sjanse, skal gjøre det igjen. Regnbuefarger og ikke mer regn."
Jeg prøvde å se for meg å være…
Jeg prøver å komme meg på scenen igjen. Livet gir mening der.
"Glitter faller ned," det er scenen for meg.
"Glitteret faller, jeg står på kne."
Jeg ville falle på kne på scenen.
"Lyden av deg ringer i ørene mine.
Sola står opp nok en dag.
Fikk en ny sjanse, skal gjøre det igjen. Regnbuefarger og ikke mer regn.
Og kjærlighet bærer smerten du bar. Rart hvordan livet er alt du har.
Det føles som en bølge av kjærlighet."
Men jeg gikk ikke gjennom alt det og tenkte: "Popmusikk. Hvem bryr seg?
Det er vel egentlig ikke så viktig."
Men i det øyeblikket betyr det faktisk alt.
Jeg ble reddet.
Det ble jeg virkelig.
-Jeff? -Hjelp henne å skifte raskt.
Man lærer hva motstandskraft og kjærlighet betyr.
Utrolig!
Det er helt fantastisk.
Helt utrolig. Gleder meg til andre akt.
Pappa danser!
Å nei, gjør han pappadansen?
Men etter å ha hatt kreft,
er det viktig å vite at du fortsatt er den samme.
Jeg husker at jeg kom ut på andre siden
og følte meg mer som meg selv enn noensinne.
Og…
Jeg hadde uoppgjorte saker.
La oss si det sånn.
Kylie har store nyheter. Hva er det?
Hun har annonsert at hun skal opptre på Glastonbury festival.
-Vi gjør bare sånn. -Ja.
Men nervene mine var helt ute av kontroll.
Jeg kunne ikke engang si "Glastonbury". Det var "det korte showet".
Det korte showet avhenger helt av publikum.
Skuffelse for mange Glastonbury-fans.
Billettene ble utsolgt på 40 minutter i morges.
Arrangementet har rundt 200 000 besøkende.
Dette er direkte på TV. Dette skjer.
Kylie sier hun er glad for å spille.
Dette blir fantastisk.
Rett inn i "Lucky"? Ikke noe problem.
-Ikke noe problem. -Ok, problem.
Jeg var livredd for at det skulle bli som Hjelp vi er i pop-bransjen.
Det er jobben min å være engstelig. Eller late som jeg ikke er det? En av dem.
Det er svære rekvisitter på scenen.
I dagene før husker jeg at jeg ommøblerte huset.
Liksom: "Jeg skal bare gjøre noe. Bare…"
Jeg blir opptatt av dekorasjon.
-Jeg har aldri sett stiligere ut. -Hei.
Hei.
Jeg må bare holde meg opptatt.
"Ja, ta frem girlanderne. Vi henger dem opp."
"Hva gjør hun?" "Bare la henne være."
I morgen åpner Pyramid Stage
på en av verdens største festivaler.
For mange som spiller her,
spesielt hvis det er første gang,
er dette stillheten før stormen.
Nettopp.
Radio 1 Newsbeat.
Toppnyheten i dag.
Kylie gjør seg klar med gummistøvler og regntøy.
Det er første gang hun spiller på Glastonbury.
Her er programmet.
Hun får selskap av artister som The Killers,
Hozier, Vampire Weekend.
I 2005 fikk ikke sånne som jeg spille på Glastonbury.
Noen legender også,
som Interpol, Wu-Tang Clan og The Cure.
Så jeg visste ikke om noen ville komme for å se meg.
Nå er tiden snart inne.
Jeg kjenner spenningen.
Kylie Minogue på Pyramid Stage.
Jeg var så nervøs. Du aner ikke.
Men noen sa at før David Bowie spilte på Glastonbury,
klarte han ikke å snakke med noen.
Og jeg følte meg mye bedre.
Selv om du er David Bowie,
er du fortsatt nervøs.
Men det var stappfullt.
Hei, Glastonbury!
Tusen takk.
Kylie!
Herlighet!
Det var en bølge av kjærlighet.
Er ikke det et utrolig syn?
Kan du se deg selv?
Jeg fikk så mye godhet fra så mange…
Kan du se deg selv?
…både derfra og overalt,
som hadde villet meg frem
til å nå den scenen.
Det var et punkt der jeg følte at
jeg kanskje faktisk har klart det.
Det ville vært frekt å ikke la det komme inn,
for det var en markør jeg ikke kunne gi meg selv.
Det var den mest sette Glastonbury-opptredenen noensinne.
Det var vakkert å se hvor mye kjærlighet hun fikk.
Det verden elsker med Kylie, er at hun virkelig har gjennomgått noe.
Det er på en måte definisjonen av glede,
evnen til å kunne reise seg fra en viss lidelse.
Jeg elsker dere!
Og se verden på en positiv måte.
Og forbindelsen med publikum…
…er ikke falsk.
Det er ekte for henne.
Det er en sann form for kjærlighet.
Og det er nok på et visst nivå.
Lille Kylie klarte det.
Den eneste ene, herr Nick Cave!
Var fansen hennes snillere med deg nå?
Jeg tror de bare så på meg med en slags medlidenhet.
"Han er tilbake igjen."
Flott. Flott prat, da kan vi gå.
Skal vi snakke om fremtiden?
Jeg vil nok tilbringe mer tid her,
i disse nydelige fredelige omgivelsene.
for å oppdage hva enn den greia kalt balanse er.
-Du har vært i bransjen lenge. -Vi har sett deg vokse opp.
Hvor lenge tror du at du kan vare?
Det er mange på grensen til fornærmende spørsmål om alderen min nå,
og som kvinne i bransjen, når slutter man?
Hvor lenge kan du holde på?
Jeg kan ikke se for meg en gammel og grå Kylie Minogue
som gjør alt det der.
Nei, jeg vet ikke. Ingen vet vel hvor lenge det vil vare,
og jeg vet ikke hvor lenge jeg vil holde på.
Kanskje jeg en dag tenker: "Ok, nå er det nok."
Det er tider hvor jeg tenker:
"Hva ville skjedd om jeg hoppet av karusellen?
Bare gjøre ingenting?"
Ok.
Men jeg er min egen verste fiende.
Det er liksom: "Gå vekk, alle sammen."
"Hvor er alle sammen?"
Maks tre dager mellom de to uttalelsene.
Noen ganger bare noen timer.
Siste nytt, Kylie har gitt ut en singel fra sitt 16. album.
Ingen tegn på at hun roer ned.
Så skal vi plutselig på turné!
Kylie er tilbake med en sang som folk sier er hennes frekkeste hittil.
Den er en skikkelig hit. Årets største dansehit.
Hva? Herregud!
-Kylie! -Herregud!
Det føltes som jeg nettopp hadde begynt.
Det er årets sommerlåt, og den går viralt.
Grammyen går til "Padam Padam", Kylie Minogue.
EN TING TIL
Velkommen.
Hei, min kjære.
-Går det bra? -Hei. Å, herregud.
Kom her.
-Hei. -Går det bra?
Vi har gått gjennom sanger og vokal, og vi nærmer oss.
Vi kan begynne med den som er mest uferdig.
Jeg må bli med!
Kan jeg spørre…
Hvordan er det å jobbe med Kylie?
-Et mareritt. -Jeg skulle til å si det. Seriøst.
Vi har skrevet sanger sammen i 25 år.
Alle snakker om gleden din, men det er mer enn det.
Ok. Hva kommer nå?
Vi har skrevet sanger ingen vet hva handler om,
bortsett fra deg og meg.
Å høre dem live er vanskelig. Vakkert, men vanskelig.
Beklager.
-Test. -Jeg gjorde feil.
-Her kommer det. -Rolig.
-Unngå øyekontakt. -Ikke mobilen min.
Faen.
-Ok, vi klarer dette. -Det er sterkt. Det går.
Vi skrev en sang som heter "Story".
Og "Story" ble skrevet fordi
jeg…
Min andre kreftdiagnose kom tidlig i 2021.
Jeg vil ikke, jeg bare…
Så…
Jeg klarte å holde det for meg selv og komme meg gjennom det året.
Ikke som første gang.
Vet du det? Jeg tror ikke du vet det.
Ta din tid.
Jeg har prøvd å finne riktig…
…tidspunkt å si det på.
Jeg føler meg ikke forpliktet til å fortelle alle det.
Og jeg klarte det ikke da, for jeg var bare et skall.
Jeg ville ikke forlate huset.
Og playback.
"Padam Padam" åpnet mange dører for meg,
men jeg visste at kreft ikke bare var et blaff i livet.
La oss filme.
Og jeg ville bare fortelle…
…om det.
Hei, Kylie. Velkommen…
Så jeg kan slippe det.
-Hei, hvordan går det? -Flott.
Og gratulerer med albumet.
Jeg satt gjennom intervjuer.
Og hver gang tenkte jeg: "Nå er tiden inne."
Hvordan har du det nå?
Men jeg holdt det for meg selv.
Jeg trengte noe som markerte den tiden.
Kan du akkordene?
Ja.
Kan jeg teksten?
Jeg har nettopp hulket, kan jeg synge?
Ok, la oss prøve.
Og det vi endte opp med,
var noe som sa det jeg ville si.
Heldigvis kom jeg meg gjennom det.
På nytt.
Og alt går bra.
Hvem vet hva som venter.
Men popmusikk gir meg næring.
Pop kan gjøre deg glad.
Hvis du er deprimert, kan det berolige deg.
Det kan være en form for frelse for noen.
Lidenskapen min for musikk er større enn noensinne.
Det er en sang som ikke er skrevet. En person som kan nås.
Så historien min fortsetter.
Og dere er en del av historien min.
Tekst: Anniken Einan