Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
För er som inte vet vad det här handlar om...
Bra, vi behåller spänningen ett tag till.
Hej, jag heter Robin Byrd, och det här är The Robin Byrd Show.
Jag vill att alla sätter sig bekvämt.
Du är antagligen med någon kärlek, så gosa in er med varandra.
För er som inte har någon kärlek,
tja, ni har alltid mig, Robin Byrd.
Välkomna en av New Yorks bäst bevarade hemligheter,
Robin Byrd.
Alla känner Robin Byrd!
Hon har förmodligen rekordet i antal program på kabel-tv.
Sånt som händer när man producerar, regisserar, skriver och...
diverse annat.
Hon är en kulturell avatar,
jag tror hon älskade tanken
på att hon var värd för den ultimata undergroundfesten.
Robin var en viktig del
av sexpositiv feminism
och lustaktivism.
Ju mer smord hon blir,
desto lättare att föra in slangen.
Folk betraktade henne som överdriven,
men sanningen är att Robin slogs som fan för gayrörelsen.
RÄDDA BYRD VI VÄLJER ROBIN
Ta fram era kondomer medan jag gör det här.
Meese tillkännagav idag en federal insats mot obscent material.
Ursäkta mig, men Robin, Robin.
är det här... allt?
Fini?
Jag ska verkligen ta striden. Mina fans står bakom mig till 100 %.
Innan man vet ordet av,
censurerar vi allt i USA.
Vi censurerar böcker och vad vi lär oss i skolan.
Faktum är, att när man gör sig hörd...
...jagar dom dig.
- Skäms! Skäms! - Att vara en aktivist är en sak...
FRIGE BYRD
men när man medvetet lär ut, betyder det att man är en aktivator.
Det var det Robin var.
FRIGE BYRD
Är det inte oanständigt?
Den mänskliga kroppen är inte oanständig.
Vad är oanständigt?
BAND
Wow, jag har inte låtit nån komma hit på över 20 år.
Det är svårt att hitta saker här.
Här är min utstyrsel.
En virkad bikini som jag hade i programmet.
Japp, den är uttöjd.
Nä, luktar inte.
Så det var den.
Den borde hamna på museum.
Som ni kan se, har jag spelarna här,
och kameran.
Och överförandet,
och mitt mixerbord under allt det där...
Sätt dig hos pappa. Baby, hör du mig?
Ja, jag hör dig, och jag säger inte ett ord.
Det där är Shelly. Han lämnade mig aldrig...
...oavsett hur galen jag är.
Där är alla våra barn.
Vi har mer än 600 videor.
27 december 1989.
Annat århundrade.
De är numrerade. Alla mina program är numrerade.
Här är de tidigare programmen.
Här är en med Heather Hunter.
Det är alltid roligt när Heather är med.
Julie Bond var min första transsexuella.
Hon var vacker.
Jag har alltid tänkt att det var en bra idé
att vara personlig med Jeff Stryker.
Så vi gjorde en intervju i sängen på mitt hotell i Vegas,
och sen hade vi sex och Shelly filmade det.
Hans kuk var stor, den hade omkrets.
Det här är första... The Hot Legs show.
Vi stoppar in den i lådan.
Det är en klassiker.
Det är ett av de första programmen jag gjorde.
År 1976 fanns det en porrproducent, Bobby Hollander,
och han hade programmet som hette Hot Legs
där värdarna var två porrstjärnor.
Bobby bad mig, för ingen annan kunde göra showen.
Det var en halvtimme på torsdagskvällar.
De ringde mig och sa: "Gör mig en tjänst."
Jag sa: "Vad då?"
"Kan du komma hit och vara värd?"
Han sa: "Snälla, snälla, snälla."
Jag sa: "Okej, jag gör det för dig."
Formatet, det var en film,
som en 8 mm kortfilm i 15 minuter.
Nästkommande 15 minuter
öppnade man telefonlinjerna för publiken.
Det var första gången tv var interaktiv.
Och alla tog ut sin ilska
på den stackars halvtimmesshowen där de kunde prata med tv:n.
Men först, några samtal.
Jag var så tveksam att ta första samtalet
för de blev inte granskade.
- Hallå? - Hot Legs.
Hot Legs är det här.
Jag utstrålade: "Snälla älska mig. Hata mig inte, snälla."
"Jag vill ha kärlek för alla."
Jag vill veta vad som gör dig så het?
Alla lampor här inne.
Och de tyckte: "Du är toppen."
"Vi älskar dig. Du är så vacker."
Du har en jättebra show. En hit.
Så jag sa: "Tack. Jag är vacker. Toppen."
Inget är som en komplimang,
särskilt på tv.
Hej. Dina ben är verkligen läckra.
Jag sa: "Tack."
"Vill du säga något om filmen?"
"Nej, vi vill bara se mer av dig."
Och jag fick inte betalt.
Min betalning bestod i alla komplimanger.
Det här var på 70-talet, vi gjorde inte saker för pengar då.
Jag fortsatte åka dit varje torsdag för att hjälpa dem.
Studion vi höll till i, sa:
"Det blir inget program ikväll." "Varför?", sa jag.
Han sa: "Bobby Hollander är skyldig mig en massa pengar."
"Det blir inga fler program innan han betalat mig."
Jag sa: "Men jag vill göra ett program."
Och de sa: "Det får inte heta "The Hot Legs show."
Jag sa: "Vad ska det heta då?"
Och jag sa:
"Johnny Carson hade The Johnny Carson Show."
"Tom Snyder hade The Tom Snyder Show."
"Det får heta The Robin Byrd Show."
Jag var första kvinnan att ha vuxenprogram på tv.
Till största delen var det manlig publik
när det började med Hot Legs,
eftersom det drevs av en man.
Det var mer inriktat mot män.
Och här är jag.
Jag har en kvinnlig synvinkel,
vilket är mycket mjukare.
- Hallå. - Hej, hur mår du?
Jag vill veta varför programmet har bytt från Bobby Hollander show
till nu, så klart, ditt namn?
- För att jag är producent nu. - Jättebra.
I början sa de: "Du måste själv vara producent."
Jag sa: "Okej, jag blir producent," utan att veta vad en sån gör.
Nu, drygt 30 år senare,
vet jag att en producent gör allt, allt.
- Hallå? - Ja, Robin.
Ja?
Vad gör du när du inte gör programmet?
Jag tänker bara på programmet.
Jag fick jämt höra att man inte kunde använda vitt, svart eller rött på tv.
Och jag tänkte: "Det ska jag ändra på."
Jag fick min röda bakgrund. Jag hade en svart matta på golvet.
Bar en svart virkad bikini.
Och gissa vad?
Alla färger och psykadeliska utseenden jag använde i showen...
...tja, jag lärde studion hur man skapar videofeedback.
Det är det man ser i programmet.
Vi ska göra lite övningar nu, det är en del av att leva nuförtiden.
På den tiden,
var det ovanligt att kvinnor var kroppsbyggare.
Andas...
in från diafragman.
Så jag visade alla: "Det här gör jag för min kropp."
"Jag gör squats, jag gör utfall. Det här är min grej."
"Du kan göra samma sak."
"Gör bencirklar."
"Så här fick jag min häck."
Och sedan hade jag en fem-minuters berättelse
som jag brukade skriva.
"Byrd's Book of Bedtime Stories."
Kanske musik inför sänggåendet?
Det här är barnförbjudna sagor.
Så jag hetsade upp dig och stoppade om dig.
Han hade bjudit ut henne på middag,
och sen tog han med henne till ett disco.
Jag började ha gäster i programmet
efter Byrd's Book of Bedtime Stories
för folk förstod inte vuxenunderhållningsindustrin.
De trodde att alla gick omkring med
dildos i munnen och öronen,
och uppkörda i rumpan.
Jag ville bara visa folk att det är vanliga människor
som har mycket talang.
Blanda mig med vodka och kalla mig Bloody Mary
Blanda mig med het sås Och jag blir scary
- Jättebra! - Tack.
- Det var toppen. Älskar det. - Tack.
Superbra.
Vi körde programmet en gång i veckan på onsdagar vid midnatt.
Det är lill-lördag!
Med mig är Samantha Fox.
Och jag vill...
Bryt.
Jösses.
Om det inte var tillräckligt hett för dig, har vi mer.
Senare, när programmet blev mer populärt
hade jag nya artister,
och alla möjliga människor.
Lägg er tillrätta. Vi har en toppenshow för er ikväll.
Först har vi...
Annie Sprinkle.
Jag gjorde ett uppträdande i Robins program
om mina 100 värsta sexuella erfarenheter.
Vi gjorde alla reklam för våra grejer i Robins program.
Det var som... internet.
Du har ägnat dig åt postmodernism.
Jag vill kalla det porruppträdanden.
- Porruppträdande konst. - Porruppträdande, ja.
Robin var så passionerad gällande folk i sexindustrin,
- och hennes hjärta sken igenom. - Hej, Robin. Hur mår du?
- Jag mår bra, du då? - Jag har tittat på dig länge.
Jag tycker om din show. Första gången jag kommer fram.
Tack så mycket.
Gissa vad?
Min show går fortfarande på repriser idag, även om tekniken förändras.
Detta är min kabelbox.
Men i början,
var det en...
låda ovanpå
där du hade ett vred,
och sen fanns en med tryckknappar.
Och kabelboxen har hållit igång mig i alla dessa år.
På 70-talet blev byggnader högre,
och kaninöron-antennerna
fångade inte upp så mycket.
De kunde inte få in mottagningen från antennerna.
Så, det var därför de bestämde sig för kabel.
Istället för signaler genom luften,
som de gjorde med tv-sändningar, lade de kablar under gatorna.
Eftersom gatorna var allmänna, krävde politiker och förespråkare
att kabelbolagen reserverade några
kanaler för allmänt bruk, som sedan blev offentlig tv...
...skräp-tv:s vilda västern.
Hej, välkommen till Speak Out.
Jag heter Ken Sander, och kvällens fundering är,
borde New York-borna bära handeldvapen?
Tanken var att lokala medborgare som inte syntes i tv-sändningar
skulle kunna visa upp sig på tv.
Det var kyrkogrupper...
Kom till Jesus!
...lokala grupper i grannskapet...
- ...artister, aktivister. - Regan...
...Conner och Anderson. Det är vad de är.
Kalla dem De Tre musketörerna.
- Politik, tal från stadshuset... - Vin på burk...
...Manhattan Cable...
...gav ut gratis tid i studion till alla som ville.
Som ni märker av alla hjärtan är detta vår Alla hjärtans dag-show,
så vi har ett av de mest romantiska banden i NY hos oss,
the Beastie Boys.
Man lägger fingrarna här och här,
och så går man så här.
Inga grindvakter, inga auditions,
åk bara dit, pang, så är du på tv.
Vi har en utmärkt Bourgogne idag,
Fixin från Hervelets.
Och sedan la Manhattan Cable till ytterligare en kanal,
som var Channel J.
Bli bekväm med partnerbyte.
Channel J var den första hyrkanalen,
där man kunde hyra tid...
...och sälja annonser.
Så länge det inte räknades som förargelseväckande beteende,
kunde man göra i stort sett vad man ville.
Vi har världens enda veckorapport om gräs.
Vår studio var en öppen dörr.
Jag censurerade inte dig. Jag gjorde ingenting.
Det enda man inte fick göra i studion var att elda.
Jim Chladek var en rebell.
Han hade kontor bredvid Time Warner,
och han...
lyckades på något sätt koppla en kabel
i gränden
mellan byggnaderna för att
koppla upp till live-tv.
- Det var ett gammalt band. - Varför sparar du alla band?
Bra fråga.
Jag vet inte varför jag sparar banden.
Jag behöver dem inte,
men jag kan inte tänka mig att slänga dem.
Originalen blir kvar, eller stoppar du dem i förvaring?
Jag tänker inte fortsätta betala så mycket för förvaring, okej?
Vi lever på pensioner båda två.
- Vill du spara de fysiska banden? - Ja.
Vad tänkte du göra med dem, kasta dem?
Det fungerar inte längre. Formatet är inte desamma.
Förstöra alla banden?
Vad händer om jag dör? Vet du vad som kommer hända?
- Nej, du dör aldrig. - Jag är inte magisk.
- Vad kommer hända med dem? - Nåja, du kommer aldrig dö.
- Jaså? - Japp.
- Tror du jag är superkvinnan? - Ja.
Det vet jag.
Okej, men om jag dör, kommer polisen hit,
och kastar bort allting.
Det betyder bara något för dig och mig för vi la ner våra liv i detta.
Hantera demens.
Jag kommer inte vinna den här.
Central Park är som min trädgård.
Hit går jag för att komma undan
och ha tid för mig själv.
Jag brukade gå hit med Shelly också, men...
nu har han drabbats av demens.
Så det är vanligtvis bara jag och Om.
Jag är född och uppvuxen på Manhattan.
Jag blev adopterad vid födseln,
och togs från min mor direkt efter födseln.
Min adoptivfar var antikhandlare,
och jag brukade hänga i affären med honom.
Men han älskade mig jämt.
Jag var pappas lilla flicka.
Pappa dog när jag var åtta år.
Allting förändrades.
Min adoptivmor tog ut mycket på mig.
Hon drack, grät och skrek.
Hon sa jämt att det inte skulle bli något av mig,
och att jag var ful.
Vi började bråka och hon sa till mig,
"Om du inte gillar att vara här, försvinn!"
Och jag sa: "Okej. Hejdå."
Jag sprang iväg och packade det jag trodde jag behövde,
vilket inte var mycket.
Jag sov i Central Park under några dygn.
Det fanns hippies överallt.
Det var frihet.
Det var 60-talet, frigörelsen av kärlek och sex.
Man kunde komma ur garderoben med sin sexuella läggning.
Det var då jag insåg att jag gillade kvinnor också.
Jag hade en tjej och hon visste att jag behövde nånstans att bo,
så hon föreslog att jag skulle bo med henne och hennes familj.
Snabbspola framåt, tog gymnasieexamen
och började på college.
Jag ville bli art director.
Jag ville bli en creative director.
Jag ville vara regissören.
Jag började på School of Visual Arts.
Jag började ta några konstkurser
och jag behövde pengar.
Jag poserade för... teckning och jag måste vara naken.
Min vän sa att om du redan är nakenmodell,
och bekväm med det,
varför deltar du inte i Ms All Bare America-tävlingen?
Nu, mina damer och herrar, ska vi titta lite på nummer åtta.
Här kommer hon.
Det var som Miss USA,
men helt naket.
Applådera.
Något alldeles extra, va? Alla former, storlekar, färger.
Träffa modellerna. En av dem...
High Society magazine såg mig,
och bad mig göra en layout för julutgåvan.
Hela livet sa min mamma att jag var ful.
Där hade hon fel.
Jag insåg: "Ja, jag har en superhet kropp."
"Jag har en snygg rumpa."
Sjuttiotalet var kul.
Disco, orgier.
Jag var drottningen av orgier.
När p-pillret
blev tillgängligt, förändrade det kvinnors liv.
De kunde ha mycket sex utan rädsla för att bli gravida.
Så de blev vilda,
började experimentera och ha många sexpartners.
Toleransens tidsålder kan till slut ha hittat
sitt ultimata uttryck.
Ett Disneyland för sex där man kan leva ut sina vildaste drömmar.
Jag brukade gå till Plato's Retreat, vilket var en klubb för swingers.
Jag älskade att gå dit eftersom jag älskar sex.
Jag älskade det!
Jag hade sex med folk som var med i porrfilmer...
utanför kameran.
Så de sa: "Om du gör det utan kamera...
varför gör du det inte med kameran på och får betalt?
Jag sa: "Jaha, okej."
Är hon inte snygg, monsieur?
Oui, oui.
Så jag började göra filmer.
Gör det. Kom igen. Du får göra vad du vill med mig.
Min mest kända film
är Debbie Does Dallas.
Jag var mrs Hardwick i The Candle Store.
De hade premiär på Pussycat Theatre i Times Square.
På den tiden,
hade New York Times reklam för barnförbjudna filmer.
Deep Throat lanserade porrtjejens gyllene era.
Jag är Harry Reems och jag intervjuar Robin Byrd.
Nej! Och Veronica Hart?
Vet du vad, ge mig din autograf,
- så får du mitt telefonnummer. - Ja.
Gärna för mig.
Biografer visade filmerna
och man kunde gå med sin make eller fru.
Alla porrstjärnor kom och paparazzi var där.
Det var precis som vilken annan
filmpremiär som helst.
Jag ångrar mig fan inte.
Jag har gjort 13 filmer.
Jag hade inte föresatt mig att göra de här sakerna.
Mitt liv har alltid varit som att jag är en flipperkula,
och studsar jag på något, studsar jag bara vidare.
Det var så jag träffade Shelly.
Jag filmar i parken.
Och jag ser ett bekant ansikte som satt på en sten.
Det var Shelly.
Jag gick till honom och sa: "Hej, minns du mig?"
"Vi träffades på Fire Island förra sommaren."
Det var kärlek vid första ögonkastet. Tja, andra ögonkastet.
Vi hade mycket gemensamt.
Jag var intresserad av konst,
och han var konstnären.
Han var en het art director, creative director.
Han hade sin egen reklambyrå,
Men han jobbade med alla de här stora reklammakarna.
Han var,
ett stort namn, men det gjorde mig inte intresserad.
Det jag blev intresserad av
var faktumet att han var så känslig och varm,
och han var kvinnan jag alltid velat gifta mig med.
Vi hade sex på olika platser som han aldrig ens tänkt på.
Men jag var alltid överst.
Vi flyttade ihop.
Vi har bott på samma ställe sen dess.
...ha den äran i dag!
Grattis på födelsedagen, kära Robin!
Robin!
- Ha den äran idag! - Ha den äran till mig!
Tack. Ta av er kläderna nu.
Hej, jag heter Shelly.
Jag bor i en sko.
Det här är min vän Robin. Hon bor också där.
Det här är min 69:e födelsedag.
Ett sexigt nummer.
Förra året var det 68.
Tar du mig, är jag skyldig dig en.
Det här är så gott.
- Vem behöver riktig mat? - Wow.
Vispgrädde.
Jag var med i en film, där jag var täckt med vispgrädde.
Det är så gott, men så svårt att få bort från huden.
Minns du att jag kom hem och måste duscha och bada i typ...
Tre veckor.
Jag var en sundae,
och folk åt det från min kropp.
Mums!
Hur många år har du och jag kommit hit på min födelsedag?
- Ett. - Stämmer inte.
- Två. - Nej!
- Tre. - Vi har varit ihop i nästan 50...
I juli har vi varit tillsammans i 50 år,
så i minst 45 år, har vi kommit hit.
- Hur träffade du mig? - Jag träffade Byrd...
- Minns du? - Nej.
Jo, det gör du.
- Minns du inte...? - Ge mig en ledtråd.
Fire Island.
Han är fortfarande skämtsam och rolig
men han är inte sig själv.
Han var där när vi skrev kontrakt med Manhattan Cable
att vi skulle bli producenter.
Och sen i studion,
såg han till att personalen
gjorde vad de skulle.
Vi hade en kameraman,
en ljudkille som var döv,
en teknisk chef som var färgblind,
och jag.
Vi kallade honom mr Head Gopher.
Och det var Shellys, mr Head Gophers, jobb,
att svara i telefonen och be dem vänta.
Och jag brukade alltid säga: "Han ger det snabbaste oralsexet i stan."
"Kaffe, te och oralsex."
Head Gopher.
Mr Gopher, gå tillbaka till ditt hål.
Jag kallar honom inte vid namn.
Tja, mr Gopher kollar samtalen. Vad kan jag säga? 475-1550.
Min publik har en...
fantasi om vem jag är.
Jag är deras fantasi.
Ingen visste att vi var gifta.
Det är nog en chock att få reda på att vi varit ihop sen 1974.
Jag, drottningen av orgier?
Han dömde mig aldrig.
Jag kallade Shelly The Head Gopher.
Men han var så mycket mer än det.
Han var så mycket mer än det.
Det är en helt annan historia med demens.
- Hej. - Hej.
Hej. Hur står det till?
Hej, på er. Hej, på er.
- Hej, på er. Hej, på er. - Hej.
- Hej, på er. Hej, på er. - Hej. God eftermiddag.
Hej, på er. Hej, på er. Hej, på er.
- Hej, resenärer. - Hej, Robin.
- Läget? - Byrd. Byrd. Byrd.
Här brukar jag sitta varje morgon.
Jag vet, men du ska inte sitta här nu.
Nej, verkligen inte.
- Vi ska med båten. - Absolut.
Det är vår 50-åriga bröllopsdag.
Första gången jag och Shelly träffades
var här på Fire Island.
Jag ville se om jag kunde få tillbaka lite minnen åt honom.
Jag ville bara att han skulle få tillbaka nånting.
- Hej! Tack, mannen. - Grattis på födelsedagen.
Känner du igen det här?
Nej.
Varför är vi här?
Jag är här för jag älskar dig.
Vi ska inte gå hela vägen dit ner.
- Jo. Kom nu. - Nej.
Det vill du inte göra.
Det räcker.
Här är slutstationen för mig.
- Vill du inte gå längre? - Nej.
Okej, vi kanske kan lämna dig,
- så kan jag gå längre? - Visst.
Det är jättevarmt,
och jag insåg inte hur långt det var.
Jag var typ 19, 17, 18, nånting och...
det är lite för mycket för honom.
Och jag vill inte att han... Han är 84.
Vet du vad?
Jag tror det var det här huset.
Men det har förändrats.
Det är stor skillnad mot för 50 år sen.
Jag älskar din tröja.
- Det är jag. - Är det du?
- Ja. - Lägg av!
- Känner du igen mitt...? - Självklart!
Hej.
Får jag ta en bild
- på huset? - Självklart.
Tack.
Wow.
Det var nog mer för min skull att vi kom tillbaka hit.
När jag först träffade Shelly, var han jämt...
en observatör,
och det var det som
- attraherade mig. - Hämta Byrd.
För jag var den han betraktade.
Minns du när vi brukade åka till hälsokostaffären där?
- Ja, så klart. - Där nere?
- Den bästa hälsokostaffären. - Brukade inte jag...
- Sväng vänster här? - Jag brukade klippa mig.
Brukade jag inte klippa mig nånstans här?
Jo... Nästa kvarter.
Ja.
Gamla goda 42nd Street.
Förr i tiden...
...var det en vuxenlekplats.
Åh, ja, bara en het sexig token för allting.
Kom in, så kittlar vi dina sinnen...
...hettar upp korven, och får kroppen toppen, pappsen.
Där låg Gaiety förut.
Gaiety var det manliga go-go stället.
Runt hörnet var det kvinnor för heterosexuella män.
Bakdörren på Gaiety,
där kunde du gå rakt igenom till den straighta.
De straighta männen gick till den straighta för kvinnorna,
och smög sedan in genom dörren till Gaiety.
Byrd brukade gå längs 42nd Street och locka in gästerna.
Hon gick från Show World till...
Vad hette det andra stället?
Show Palace.
Byrd kanske dansar här ikväll. Vi kollar in det.
Så jag uppträdde på Show World.
Jag frågade jämt alla,
"Vad måste jag göra för att komma med i Robins Show?
Alla killar sa: "Du måste typ vara kändis."
Sen knackade hon på dörren efter våra shower.
Hon sa: "Hej, jag heter Robin Byrd."
Till slut bjöd hon in mig till programmet.
Och sedan, såklart, var jag den kvinnliga porrstjärnan
som var med mest i The Robin Byrd Show.
Varje gång mr Gopher träffar mig,
springer Robin omkring,
och hon skriker och delar ut order åt alla.
- Behöver du ett filter, Shelly? - Nej.
Fan. Underbart.
Mr Gopher säger: "Gå in på toaletten och byt om där."
Toaletten var lika stor som en garderob.
Det var som ett städskåp.
Vi var inklämda där allihop.
Fullständiga främlingar som klädde sig.
Det fanns inget utrymme alls.
Efter att ha fått alla till studion, brukade jag samla dem,
och rada upp dem och säga: "Du går på först och sen du."
Och själv hade jag typ tio sekunder
att göra mig klar.
Därför brukade jag pudra mig framför kameran jämt,
för folk gillar att se
när du sminkar dig.
Jag jobbade in det i programmet.
Hej, jag heter Robin Byrd och...
det här är The Robin Byrd Show.
Vid det här laget brukar jag vanligtvis ha pudrat mig,
men det är sån oordning i studion hela tiden
så... jag får pudra mig nu.
Jag är regissören.
Jag regisserade framför kameran:
"Mr Kameraman. Hej, läget? Kom hit, mr Kameraman."
Och jag brukade leka med kameran
Glänser jag, mr Kameraman?
Nej. Bra.
För det här är live. Det finns inget bättre än live.
Live-publik, live-tv, bara en tagning.
Det fick det du såg.
Det här kunde bli sminkklass. Okej, nu, sätter du på...
Hon gjorde typ allting.
När man ser henne i programmet är hon rätt disträ och livlig,
men när det var dags att filma blev hon affärskvinna.
- Luta er tillbaka, gör det bekvämt. - Sätt er bekvämt.
- Här är Joey... - Joey.
...och han är mr Altar Boy.
Så hoppar hon plötsligt bakom kameran.
Och säger:
"Jag kommer att prata med dig medan jag filmar dig,
och du kan titta, men du får inte svara mig."
"Okej", sa jag.
"Prata inte med mig. Lyssna bara. Jag är regissören."
Jag sa åt dem: "Jag filmar ansiktet,
jag filmar snorren."
"Vänd dig om. Böj dig framåt. Visa häcken."
"Sära på skinkorna."
"Ställ dig på alla fyra."
Därför kunde folk plötsligt börja le medan de dansade.
För hon sa: "Du är jättefin."
"Vi ska zooma in på ditt skrev nu."
Och man kunde inte säga nåt tillbaka.
I slutet på alla program,
avslutade vi med en sång: "Baby, Let Me Bang Your Box."
Jag gjorde satir, så jag greppade brösten på folk,
och la huvudet mellan dem,
precis det publiken själva skulle vilja göra.
Men här håller jag som kvinna på och säger att det är okej.
Jag drog fram penisen och la den i ögat
Jag filmade
och sjöng sången själv.
Det var så kul på slutet. Du låtsades jämt...
att du sög av mig och sånt i slutet på programmet.
"Bang Your Box." Jag älskade det.
Det gick vilt till. Vi gjorde programmet...
Hej, Heather. Hur är det, raring?
"...Bang Our Box" på scen,
det var som en cirkus som aldrig slutade.
Rocka loss, baby!
All right, baby!
Hallå? Jag vill bara säga att jag ser ditt program varje vecka.
- Trevligt. - Okej!
Jag sitter här nu. Jag är gay.
Jag sitter här med min älskare, och vi gillar verkligen dig.
Toppen.
Jag märkte att det var många gaykillar som såg på programmet.
Så, jag började gå till gayställena och få med gayaktörerna.
Nu kör vi!
Direkt från Show Palace Theatre.
Den brasilianska snyggingen
Vladimir Correa.
Men jag hade en teknisk chef som var homofob,
så jag sa: "Okej, hej svejs."
Det var en bra komplettering att ha manliga gäster i programmet,
för jag gjorde tittare hemma nöjda
de som inte ville se tjejer.
Tio år tidigare, blev vi bokstavligen gripna,
och slängda i fängelse, för att vara gay.
Nu slår jag på tv:n,
och ser Robin Byrd och nakna manliga dansare.
Det var så befriande.
Det var några av mina första minnen
av att se nakna kroppar på ett halvsexuellt sätt...
men också att vara bekväm med nakenhet.
Robin Byrd var en plats där man kunde vara sig själv. Det...
var ett ställe där...
inget var tabu.
Det gjorde hon solklart.
Sex var något normalt, naturligt och för alla.
Min partner och jag gick jämt runt The Village på kvällen,
och vi såg röda lampor i fönstren.
Vi förstod verkligen inte vad det var.
Till slut listade vi ut att det var The Robin Byrd Show
som började klockan 22.00,
och efter det började vi titta på det.
Alla älskade det programmet. Vi hade kabel-tv i baren på Julius.
Vi satte igång det, och alla skrek: "Robin! Hej, Robin! Hej!"
- Hej, Robin. - Hej, Tree. Det är Tree från Julius.
Gaypubliken förstod mig verkligen på ett annat sätt.
De älskade mig verkligen.
Jobbar du och sänder nästa onsdag, julaftonskvällen?
- Ja, självklart! - Bra.
Du kommer vara live, för jag måste jobba,
- så vi får hålla varandra sällskap. - Se där ja.
Jag fick nästan ett eget nummer som jag kunde ringa,
och jag var alltid den första eller andra eller tredje.
- 475-1550 och du är live, hej! - Hej, Robin!
- Hej, Tree! - Läget, raring?
Såg du Jeff den här gången?
Jag ville ta av Jeffs penisring inifrån.
Va... Vänta, vänta. Men Keiths då?
Medan jag gör det,
kommer jag sträcka mig efter kopparringen många många gånger.
Ibland hade hon killar som ingen ville ta i med tång.
Sen hade hon några som var jättesnygga,
och det var om dem jag sa "Ta hit till Julius."
Sen frågade hon alltid: " Hur många är det där?"
- Hur många är ni där, Tree? - Ungefär 25!
Hej, alla! Vinka till Tree, allihop. Julius, 25 på en gång.
Du har det här tidsfönstret där Robins show kommer fram,
och det här är tidsperioden mellan Stonewall och AIDS.
Det här är ett tidsfönster för sexuell revolution,
mycket gay pride,
och mycket mer öppenhet än tidigare,
och det var så befriande.
Jag kom till New York 1980 från Long Island.
Man kunde vara bisexuell, gay, man kunde vara lesbisk.
Sex var något som folk njöt av, inget som man såg ner på.
Det var verkligen spännande.
Men inom loppet av två år,
förändrades allt.
Vi hade precis fått vår sexuella frihet.
Men det vände tvärt. Det gick så fort.
Forskare vid National Centers for Disease Control i Atlanta
släppte idag resultaten från en studie,
som visar att livsstilen en del manliga homosexuella har,
har skapat en epidemi av en form av ovanlig cancer.
Forskarna känner till 413 människor
som har insjuknat i tillståndet det senaste året.
Jag såg mina vänner dö.
Min vän Richies mamma och pappa la honom på golvet i garaget,
och spolade av honom med slang för de tillät honom inte använda badkaret
Som en ung gay man med HIV AIDS, tvingade det mig till sjukskrivning.
Så jag hade inte längre jobb. Inte heller ett sexliv.
Sexlivet jag ville ha, var skrämmande.
Stigmatiseringen var fruktansvärd.
Ambulanspersonal vägrade köra AIDS-patienter.
Personen sa rakt ut: "Jag rör inte honom."
När AIDS tog fart i början av 80-talet, trodde alla:
"Herregud, ett möte och man kan dö en fruktansvärd död."
Sex blev djävulen.
Allt ledde till drastisk förändring av sexuella vanor och livsstil.
Enligt studien har åtta av tio gay män här
slutat med all oskyddat sex.
Ronald Reagan sa aldrig ens ordet "HIV" eller "AIDS."
Han erkände aldrig
vad som skedde i världen,
innan det var för sent.
Bekämpa AIDS! Agera! Slå tillbaka! Bekämpa AIDS!
Agera! Slå tillbaka! Bekämpa AIDS! Agera! Slå tillbaka! Bekämpa AIDS!
Varje sommar jag återvände till Fire Island, var än fler vänner borta.
Jag tänkte: "Borde det inte finnas mer information om säker sex?"
Gå nu och borsta tänderna
och hämta kondomerna
medan jag sätter på läppglans.
Jag hade en plattform där jag kunde säga min mening.
Det var samhällstv.
Det var därför den fanns.
Bara för att du har kondomer i plånboken innebär inte det att...
det gör det säkert.
De måste komma ifrån plånboken och på era snoppar
för att ni ska ha säkert sex.
Hon hade alltid ett meddelande om säkert sex i programmet,
där hon liksom visade hur man gjorde.
Jag har min kondom, har ni era?
Och en slicklapp!
Alla borde ha en slicklapp!
Det var kul och underhållande.
När det gäller en slicklapp, det du gör är att du öppnar den lilla...
ihoprullade saken, och bara rullar upp den, precis så här.
Sen bör ni ha en sån här rektangulär latexbit
som ni kan ha oralsex med.
Det höll verkligen mig skyddad.
Det är så lätt när man är ung, dum och kåt att inte...
använda sig av säkert sex.
Men jag använde kondomer hela tiden.
Min George Sardi, Johnny Poo smörjpåse, där jag har min kondom!
Och det är till stor del tack vare Robin.
Behöver du en? Har du en?
Hon gav mig verkligen...
känslan att det var vårt ansvar som samhälle
att se till att vi höll oss friska och det är kraftfullt.
Det är ett mäktigt arv att lämna efter sig.
Folk dog,
och de förlorade sina kära.
Jag ville ge dem den kärlek de saknade.
Jag vill att ni lägger er tillrätta, gör det bekvämt,
gosa in er med er kärlek.
Va sa du?
Har du ingen kärlek?
Tja, du har alltid mig, Robin Byrd.
På allvar.
Uppriktigt sagt, fanns det nätter när...
Robin var min enda person.
Det låter konstigt, jag vet, men...
Jag var verkligen tacksam att hon fanns där.
Och jag var också tacksam för att ha någon antydan till sex i mitt liv,
för det var inget som hände för mig på grund av min situation.
Jag hade ingen kär...
och jag hade alltid Robin.
Det var underbart.
Det jag lärde mig av Robin hjälpte mig mycket
då jag var knäckt och försökte lappa ihop livet.
En sak var kraften i acceptans och öppenhet
i vem jag var som gayman, och hur jag passar in.
Robin Byrd betydde allt för kulturen.
När jag säger kulturen, menar jag människor som...
var utstötta,
folket som var bortglömda, folket man inte räknade med.
Jag tror hon är en aktivist oavsiktligt.
AIDS rusade fram i rasande takt.
Hon försökte hålla liv i det roliga och i lågan,
och spontaniteten av sex, men också påminna folk om att...
ett felsteg, så hamnar man i röran.
Jag var på stranden
runt fem på morgonen härom dagen,
och såg tre killar som låg med varandra.
Inget fel med det.
Men ni använde inte kondomer.
Uppenbarligen går inte mitt meddelande fram till alla,
och det innefattar dig!
Nästa gång du vill rumpknulla,
använd kondom.
Jag såg det faktiskt och drog det, typ.
Jag minns inte senaste gången vi körde de här.
Annie Sprinkle mejlade mig och sa jag borde arkivera filmerna.
Annie hade allt sitt arkiverat på Harvard.
Lyssna här.
"Kära Robin, hälsningar från San Francisco idag."
"Du har det här fantastiska arkivet och arvet."
"Du har dokumenterat åratal av sexpositiv gemenskap,
av njutningsaktivister,
de viktigaste personerna i den sexuella revolutionen,
visionärer, sexutbildare och mer."
Jag blir rörd. Det här är fantastiskt.
"Ditt arkiv är ensamt i sitt slag,
och måste bevaras i årtionden framåt
innan det är för sent."
"Om vi inte delar vår kvinnliga historia,
kommer folk som vill radera oss skriva historien."
"Så kan vi inte ha det."
"Åt helvete med det."
"Snälla, starta processen med att bevara ditt arkiv nu."
"Tiden är avgörande."
"Placera ditt arkiv säkert innan fascisterna bränner allt.
"Tyvärr så kan det hända här."
Okej, Annie, vi ska fixa det.
Hallå?
Hej, Byrd, hur är läget? Var är du nu?
Jag är i Brooklyn.
Jag ska träffa arkivarien, minns du?
Byrd, är du i Brooklyn? Jösses! När kommer du tillbaka hit?
Snart.
Måste jag ge bort hela samlingen? Vill de ens ha mina saker?
Måste jag göra allt digitaliserat?
Vem betalar för det?
Hej, jag heter Robin. Trevligt.
- Daylon. Trevligt att träffas. - Trevligt att träffa dig med.
Jag ville bara visa dig några saker...
för att du ska få en känsla för
- det jobb jag gör. - Okej, jag är ny på detta.
- Ja. - Nej...
- En konstig nisch jag håller på med. - Det är...
Hos mig kallas det hoarding.
Ja, ibland hos mig med.
- Veronica. Älskar henne. - Ja.
- Ja, jag har jobbat med henne... - Ja.
- ...och med Annie och... - Och med Annie.
- Ja, ja. - Ja, det är faktiskt så vi...
- Vi träffades. - Ja.
- Wow. - Om vi tänker jobba ihop...
- Ja. - ...är nästa steg
att titta på dina grejer.
Jag vet vi pratade om... du nämnde band.
- Jag har trekvartsband. - Okej.
Banden, viss digitalisering kommer att ske.
- Jag menar, det är... - Jag får tillbaka banden, eller hur?
Nej, de jag jobbar med
föredrar att ha banden.
De är värda mycket för mig och min make.
- Ja, ja. - Det är mina bebisar.
- Mina barn. - Jag förstår.
Jag måste svara, det är min make. Hallå?
Byrd, baby, var är du?
Jag intervjuar arkivarien för att undersöka arkiveringen
av The Robin Byrd Show på en institution
- som Harvard eller Columbia, eller... - Eller en mentalinstitution.
Ingen mentalinstitution.
Du ger honom väl inga band eller så, va?
Nej, inte än.
Inte än. Ojdå.
Var försiktig, Byrd.
Släpp dem inte ur din ägo.
Du vet att jag inte ger bort våra barn.
Okej, kom ihåg det bara.
Jag kan inte glömma det för du påminner mig jämt.
Okej, ring mig sen.
Okej, raring, jag ringer på väg tillbaka. Hej då.
Hur bestämmer du huruvida och om...
du vill ha mina grejer?
Jag menar, jag behöver se arkivet, du vet,
och veta mer om vad det faktiskt är vi snackar om.
Fan.
- Ska du gå igenom allt detta? - Herrejävlar.
Herregud, de är här.
Original t-shirts från Robin Byrd Show.
Signerade alltid på min rumpa.
"Bang my box, massa kärlek, Robin Byrd."
Herregud.
Hej, gamle vän.
Att se den skylten får mig
att vilja gå i sändning igen och göra det,
men jag antar att man inte vill se en 70-åring framför skylten
med den virkade bikinin.
Jag åldersdiskriminerar inte.
Men jag är inte lika sexig som jag var,
om vi säger så.
Den är rätt gammal.
Jösses.
"Sandra Bernhard-segment."
Jag hörde talas om Robin Byrd sommaren jag var här och gjorde
min show off-Broadway.
Jag var vaken sent varenda kväll.
En kväll kom jag hem och hon hade inringare,
så jag ringde dit.
På den tiden var det mycket mer liksom en...
fantastisk uppenbarelse
att man kunde prata med nån medan man var live på tv.
Jag sa hur mycket jag älskade programmet,
och hur hon höll mig sällskap sent på natten.
Så vi kläckte en plan att jag skulle hälsa på i hennes show
och jag var värd tillsammans med henne.
- Så hur mår du? - Bra, själv?
- Bra. Luta er bakåt, gör det bekvämt. - Gör det bekvämt.
- Sätt på nylonstrumpor, era kondomer. - Nylon... Era kondomer.
Ditt silke och satin!
Vi är här med Lily Marlene, raring.
Det var jättekul och galet.
Hur många filmer gjorde du när du höll på?
Mellan två- trehundra,
- under fem år. - Nej! Vänta nu.
Katherine Hepburn har ett namn för alla dina filmer, raring.
- Hur lyckas du? - Hon kan räkna...
Vi frågar Lily Marlene ikväll.
Jag är en flammande sexgalning, antar jag. På riktigt.
Fantastiskt!
På 80-talet kunde man fortfarande
göra saker som var helt galna, roliga och banbrytande.
"The Robin Byrd Show är en succé."
"Ms Byrd är en kultfigur."
"Med sitt varumärke den virkade bikinin, vita manikyrerade naglar,
systerlig entusiasm för sina gäster, och lekfull polymorf nyfikenhet,
har hon blivit en sorts kitschig frihetsgudinna
i staden som aldrig sover."
Okej, tillbaka här med Barry Manilow.
Robin har näsa för publicitet.
Hon är duktig på att få sitt namn på Page Six.
Jag minns att Barry Manilow sa att han var ett stort fan.
Hennes namn är Robin Byrd och hon har en kabel-tv show
och jag träffade henne på fest,
det togs en oskyldig bild på oss och nästa grej blev
att... vi skulle gifta oss.
Robin, jag såg i tidningen att du ska gifta dig med Barry Manilow,
- att ni är förlovade. - Han friade, förstår du?
Jag har inte fått ringen än.
Och hon spelade med, och fick bra publicitet av det.
När Robin började,
var det ett blygsamt program för hennes grannar,
men när grannskapet är New York,
landets största mediascen...
...slutar det med att alla tittar.
Hej där!
Robin Byrd här, på The Robin Byrd Show!
Och när de gjorde SNL-sketchen,
hade jag svårt att tro det, jag var på nationell tv!
De sa: "Cheri, de vill att du imiterar Robin Byrd."
Jag sa: "Aldrig!"
"Jag tar inte på mig en makramébikini."
Sen kom jag på att sätta stora låtsastuttar i makramén,
sen satte vi dem utanpå mina bröst.
Glöm inte att använda kondomer! Vi ses i morgon vid midnatt!
Hon hade ringt in till SNL,
och hon sa till mig: "Cheri, fråga mig vad som helst."
Jag sa: "Tänker du någonsin på att höja produktionsvärdet?"
Hon sa: "Cheri, ingen vill se välregisserad porr."
Jag fick hennes läppglans.
Jag la det i en plastpåse,
la det i en byrålåda,
och nån undrade: "Vad är det här?" Jag sa: "Robin Byrds läppglans."
Smithsonian! Smithsonian!
Efter ett årtionde, började jag äntligen tjäna pengar.
En kvinna vid namn Betsy Superfon.
Betsy Superfon fanns i Kalifornien.
Hon var telefonlinjernas drottning.
Vad har du för fantasi ikväll?
Hon hade sexlinjer,
hon hade astrologilinjer,
Betsy Superfon hon köpte tonvis med tid i mitt program
för sina telefonlinjer,
och jag flög till Kalifornien,
där hon körde mig i sin Rolls Royce
med skylten "970-GIRL."
Telefonlinjer var en stor grej,
före alla appar, innan webbkameror,
och innan OnlyFans.
Om du ville komma eller bli kopplad, plockade du upp telefonen.
Det var faktiska telefonnummer på baksidor i magasin.
Det var analog sexting, i grunden.
Du visste aldrig vem du pratade med...
...men det var del av tjusningen.
Låt fantasin flöda. Bara ta upp telefonen.
Men jag förstod att det var så lönsamt
för alla andra att de övertygade mig
att ha mina egna telefonlinjer.
Du kan alltid ringa oss på 970-BYRD.
Det stämmer, 970-2973.
Sen på min egen bil,
gick jag och skaffade en skylt
som sa 970-B-Y-R-D, 970-BYRD.
Hon levde mycket i nuet, och var affärskvinna,
Vi ska ta några samtal.
Numret är 475-1550.
Ett gratis samtal, vi låter dig inte vänta.
Och om vi gör det, det är väl ett gratis samtal?
Och om du inte vill ringa gratis, och du vill spendera lite pengar,
kan du ringa 970-BYRD, och hjälpa till att stötta showen,
och prata med mina tjejer, de är där. Hej, tjejer.
De är där och väntar på att prata med dig nu.
Jag hade en gay annonskille,
och han föreslog att...
jag skulle göra en show bara för män,
så att gay-publiken kunde se bara män,
och ha egna telefonlinjer.
Vi kallade det: "Robin Byrd's Men for Men."
Och jag sa: "Vi kör 970-BYRD, så kör vi 970-BEEF för männen."
"Var är biffen?"
Och sedan hade jag TVTS.
Det var telefonlinjen för transpersoner.
Så, galningen i virkad bikini
tog även på affärshatten.
Du får inte vara här.
Lille alfa!
Du är en sådan alfa, du stannar inte på rygg.
Nej, det gör du inte. Jag kan hålla dig.
Vad gör du? Vill du bli pussad?
Vill du bli pussad?
Nu kör vi.
Fan!
Ingen mer rök.
Shelly och jag brukade gå på stranden till det hus som vi är i nu,
och... en dag fick vi reda på att det var till salu.
Jag hade nog med pengar från linjerna för att få ett lån, ett jättelån.
Och direkt när dörren öppnades,
sa jag till Shelly:
"Säg inget, men jag älskar det."
Hej!
Hej allihop, god morgon, välkomna till Byrdland.
NI vet, allt i det här huset har en liten betydelse.
Jag älskar disco, så jag har mina discokulor.
När jag fick den här målad,
ni vet, lite bondage har aldrig skadat någon.
Om du gör det rätt.
Huset var ett partyhus.
Jag älskar träning.
Det är bara synd att jag inte har kroppen nu för att visa det.
Och den är lite rostig, men den funkar fortfarande.
Jag är ung i hjärtat och i själen,
men min kropp och allihop, ni vet... ni vet...
När du har en 60 år gammal bil...
är det svårt att hitta delar.
Jag valde Fire Island eftersom det är en vacker plats att leva på.
Det har varit en fristad för gays sedan tidigt 1900-tal.
Uttrycksfrihet
är väldigt viktigt för alla här på Fire Island.
De känner starkt för...
att stå upp för sina rättigheter.
Den här administrationen varnar försäljare av
förbjuden obscenitet och pornografi.
Er industris dagar är räknade.
Tack gode gud för en president
som håller med till fullo i den moral vi står för här.
Vi är hängivna familjen och antipornografi-perspektivet.
Sextio- och sjuttiotalets anda av fri kärlek var över,
och plötsligt
var vi i en fullständig moralpanik.
Ed Meese och the Moral Majority,
de jagade alla människor som mig.
Mer kontrovers ikväll från pornografi-rapporten
som USA:s justitieminister Edwin Meese presenterat i år.
Meese presenterade idag en federal satsning mot obscent material.
De utnyttjar hänsynslöst personerna som fotas och porträtteras.
De gör obeskrivbar skada till samhället.
Meese sa att han skulle lagstifta för att förbjuda obscena kabel-program,
och porr-telefontjänster.
Vid den här tiden, allierade sig en del av den
feministiska rörelsen med den konservativa kristna högern
och förespråkade att pornografi är
den allvarligaste formen av skada mot kvinnor.
Och så, började hyrkanaler bli ett socialt problem enligt några,
eftersom det innehöll mycket sex.
Jag började bli censurerad.
Nej, det kan inte vara sant!
Det är en låda där som det står "Byrd beundrarbrev" på.
Herregud.
- Wow. - Wow.
"Kära Robin, de där jävla grisarna har verkligen gjort mig förbannad."
"Alla som önskar ha bort dig
kan bara blockera kanalen och fara åt helvete."
Time Warner försökte få bort mig,
och de ville att alla skulle...
skriva på ett kort
som sa att de såg oanständiga program.
Tittarna där hemma, jag menar...
de var förbannade.
"Kära Robin, om de lägger ner din show,
kommer jag säga upp min kabel-tv."
"Deras mål är inget mindre än ett Orwellskt försök
att kontrollera vad man kan eller inte kan titta på
i sitt privata hem."
Den här är från Sy Newhouse.
"Som en framstående utgivare och författare,
är jag chockad att Manhattan Cable ägnar sig åt censur."
"Manhattan Cable beter sig som ett gäng fascister
och borde inte tolereras."
"Vi har ansenlig pressfrihet både här och nationellt."
"Sy Newhouse, Conde Nast Publications."
Wow. Det här är en jävla macka.
Otroligt!
Lyssna, lyssna till min röst! Ta inte bort min frihet att välja!
Robin Byrds program har undgått att granskas i 14 år, men inte längre.
Lyssna, lyssna till min röst! Ta inte bort min frihet att välja!
Skäms! Skäms! Skäms! Skäms!
En fräck och högljudd protest
utanför kontoret till ägarna av Manhattan Cable,
där Byrd, hennes tittare och andra producenter på Channel J
är redo att slåss.
Ta inte bort vår Channel J.
Jag säger inte åt dig vad du ska se eller inte se. Det är upp till dig.
Jag ger dig bara ett val, ett alternativ till vad som sänds.
FCC och politikerna började öka trycket
- på programföretagen och kabel... - Ta inte bort min frihet att välja!
...snävar åt reglerna,
och det var då juristerna började granska allt jag gjorde.
Jag tror att ett stort företag som Time Warner
framförallt ville tjäna pengar,
och de svarade upp mot det politiska trycket
som de uppfattade stämde med deras egna affärsintressen.
Så, sedan kommer vi till 1992 Cable Act.
En lagstiftare från Nebraska säger att han vill skydda
hemmets helgedom från oinbjuden oanständighet.
Han försöker förbjuda världens alla Robin Byrd
från öppna och hyrda kanaler
genom att ge kabelbolagen rätten att säga nej.
Lagstiftare i Washington gnäller än en gång
på den här typen av program och har presenterat ett tillägg i senaten.
Medlemmar ska ange sina röster.
Kongressen antog lagen.
Censur skulle tillåtas.
De ville förvränga min show,
vilket på kabel-språk betyder...
att göra så du inte kan se det.
Det var då jag insåg att protester inte räcker.
Jag stämde Time Warner tillsammans med Al Goldstein och Lou Maletta.
De hade båda deras egna shower på Channel J.
Vi slogs alla för samma sak, uttrycksfrihet.
De ville förvränga din signal.
Skulle det verkligen ha stört dig?
Faktum är att folk måste begära att kanalen visas.
Begärandet, är det så fel?
Eftersom du kommer ur garderoben.
Men den anledningen är att de tycker det är oanständigt.
Jag själv tycker inte att människokroppen är oanständig.
Jag visar den mänskliga kroppen och de dansar. Det är en konstform.
Min avsikt är inte att vara oanständig.
Vad är oanständighet?
Jag tycker hemlöshet är oanständigt.
Barn utan en familj, det är oanständigt.
Jag tycker inte att människokroppen dansande till musik är oanständig.
När Robin gick med i stämningen för att ha kvar showen på lokaltv,
blev hon en nationell nyhet.
Joan, Donahue, alla ville ha en bit av henne.
Robin, Robin...
för alla Byrdwatchers som du kallar dina fans i New York,
är... Är det här allt? Fini?
Jag ska verkligen slåss.
Jag kommer inte ge upp fighten. Mina fans står bakom mig.
- De är emot censur. - Japp.
Det är för friheten att tala och uttrycka sig.
Det amerikanska sättet.
Jag var rädd att förlora publiken,
jag var rädd
att de negativa tankarna om min show
skulle utvecklas åt fel håll.
Jag var rädd att förlora mitt ändamål.
En ny rättsstrid över det första tillägget
och censur, frågan...
Högsta domstolen måste bestämma om det här är yttrandefrihet,
eller om kabelbolagen har...
När beslutet skulle tas gällande min stämningsansökan,
var jag här i det här huset.
Kongressen sa att den skyddade barn när den antog censurlagen
som krävde att kabeloperatörer
antingen förbjöd alla oanständiga program,
eller samlar ihop dem...
Jag väntade på Högsta domstolens beslut
om jag skulle bli bannlyst på grund av showen.
- Ses på andra sidan! - Vi ses!
Och de ringde mig och sa att beslutet
till slut var avgjort i rätten.
USA:s Högsta domstol har sagt åt den federala regeringen
att inte lägga sig och förbjuda
oanständiga program från kabel-tv.
Sändning av program med sexuellt innehåll
i öppna kanaler och hyrkabelkanaler
skyddades idag av Högsta domstolen.
I skrivelsen för domstolen sa domare Steven Breyer:
"Behovet att skydda barn rättfärdigar inte att begränsa vuxet tittande
till bara det som passar barn."
Jag är så lättad att det finns
rättvisa i världen, och att... Gud välsigne USA.
Efter att Fox intervjuade mig i hamnen,
åkte vi hem och öppnade en flaska champagne,
och blev skitfulla.
Jag kände upprättelse för tittarna, kände upprättelse för min rättvisa.
Jag var upprymd.
Jag vill också tacka den oefterhärmliga Robin Byrd.
Robin Byrd, borgmästare i Fire Island Pines.
Ja.
Vi älskar dig så mycket, Robin.
Den här dagen vore inte densamma utan dig. Jag bugar för dig.
Det första tillägget skyddar
inte bara Robins och andras uttrycksfrihet,
utan skyddar också publiken
att kunna titta på det.
Det var en viktig kulturell händelse när Robin utmanade makten
hos ett stort bolag för att utröna hur vårt mediautbud ska se ut.
Åh, så, hon är en lokal hjälte för att ha representerat den mångfalden,
och det trotset mot de stora monopolbolagens styre.
Efter stämningen, var jag överlycklig
att det var över efter tre år.
Det var en lättnad...
men jag kände mig väldigt...
urlakad, så att säga...
eftersom vi använt en massa energi,
resurser, pengar.
- Hallå, Bobby. - Hej, Robin.
Hur mår du?
Hallå. Hur mår du? Hej, välkommen hem. Hej!
Och sedan började den stickade bikinin bli uttänjd,
och jag gömmer min allt äldre kropp.
Efter 25, 26 år, är jag klar, jag har gjort det.
Det är ett kvarts sekel, så jag ska dra mig tillbaka.
Jag tror att alla uppnådda framgångar
hör ihop med den tid då den händer.
Och jag gissar att Robin kände att internet var för oregerligt,
det är globalt, det är skrämmande, det är svårt att kontrollera.
Det är inte som hyrkanaler i New York.
Det var en av de första gångerna jag kunde stoppa undan saker
utanför min lägenhet och stoppa dem i mitt... något annat.
Ja.
Åh, Gud, jag vet inte vad du kommer att tänka om det här.
Jag ser fram emot att se det.
Åh, wow. Okej, fantastiskt. Grymt.
Men det här är lite av det...
material som jag...
- trodde du skulle finna intresse i. - Ja.
Det finns massor härinne.
Vi har skyltarna, plakaten.
Det är grymt.
Den här dagboken... Jag minns inte den här dagboken.
- Wow! - Okej, det här är fantastiskt.
Det är den sortens saker som, du vet,
definitivt är av... vetenskapligt intresse.
Det finns en fantastisk samling i sexualitet vid Cornell University,
några riktigt grymma saker.
Jag skulle gärna jobba med dig,
men det faktum att du ens överväger det här
är riktigt bra och väldigt viktigt.
Så, jag är tacksam för det.
Det senaste året har öppnat mina ögon såpass
att jag vill göra något med röran,
vilket visar sig vara
inte så mycket röra utan det är historiskt.
Jag behöver inte detta.
Han är min person,
det är sant.
Det är allt jag verkligen behöver.
Det var allt jag behövde för att bygga det vi byggt.
Jag skulle vilja gå vidare med att arkivera vårt material.
Vad tycker du?
Du frågar mig, men Robin är den som gjorde showerna,
och allt annat och som säger ja eller nej,
och jag följer hennes beslut.
Åh, vi är överens där.
Det kommer inte att hända om jag inte gör det,
- eftersom livet inte är evigt. - Visst.
- Varför är jag med i det här? - Eftersom du är del av mitt liv.
Åh, okej.
Wow!
Grattis på födelsedagen, kära Robin!
Robin!
Grattis till dig!
Ja!
Det är inte varje dag jag fyller 70. Åh, det är galet, jag är 70.
Jag är 70! Kan du tro det?
Nej! Smutta... Sug!
När ni alla ville att jag skulle gå ner för stranden naken,
tyckte jag: "Åh, nej, jag vill inte göra det."
Eftersom jag inte ville att folk skulle se att jag är, du vet...
äldre, fetare.
Du vet, jag...
ville inte ha en sån image.
Men sedan tänkte jag: "Vänta lite... Vad är jag för en hycklare?"
Jag känner att
vi alla har ett uppdrag, vi alla har ett öde.
Vi möter alla avstickare på livsvägen.
Min avstickare, var att göra folk glada...
att ge dem den kärlek som jag ville.
Undertexter: Tobias Edén