-Hur lät hon på telefon? -Helt normal.
Trevlig till och med.
Är du säker på att det är en bra idé?
Nej.
Men det är väl ändå fint att ha en farmor. Tror jag.
Jag har aldrig haft en.
När jag blev gravid, min mormor, mammas mamma...
Hon bara kramade mig, sa inte ett ord om det.
Och mamma skrek i två dagar.
En cool mormor är guld värd.
-Ska vi gå in? -Ja.
Nr 12.
Pratat med Pawel?
Nej, han svarar inte på mina samtal.
-Du kanske borde... -Du kanske borde prata med Adam?
-Hej. -Hej.
Filip Raczynski.
Jag vet. Kom in.
Herr Raczynski, tack för att ni kom. Mitt samtal...
kan ha kommit som en överraskning.
Det gjorde det. Kalla mig Filip.
Och ni, fröken?
Kiki.
Jag är... var Ankas vän.
Fint hem ni har.
Du tog med dig livvakten. Är du rädd för mig?
Borde jag vara det?
Mitt barnbarn.
Så söt.
Ja. Hon somnade i bilen.
Kom in.
Behåll skorna på.
Det här är ett elegant hem.
Varsågoda.
Det här är Filip.
Det här är...
Kiki.
Och det här är mitt barnbarn Antonina.
-Ada. -Filip.
-Kiki, hej. -Trevligt att träffas.
Min man Jeremi.
Jerek. Trevligt att träffas.
-Vår son. Vill du presentera dig? -Vad heter du?
-Ksawery. -Hej.
Och min bror, Hubert.
-Hubert. -Kiki, hej.
Hubert.
Vad bra att ni är här. Mamma har lagat massor med mat...
Då behöver vi inte slänga något.
Hon är så gullig.
Väldigt lik Krzysiek.
Det är hon.
-Vad vill ni dricka? -Hubert!
Tyst, du väcker henne. Vi går till salongen.
-Ett glas vatten? -Kom igen, det finns ju vin...
Ska jag stänga dörren?
Jag kör, så vatten går bra.
-Druvor får dig att slappna av. -Sluta nu. Med citron?
Toppen.
-Vin? -Nej, jag har Tosia.
Tack.
Det måste vara Krzysztof. Släpper du in honom?
Jag har en liten present till Tosia.
Hon får prova när hon vaknat.
Jag vet inte vilken storlek hon har.
Det blir säkert bra. Tack.
Nu är hela familjen samlad.
-Kan vi prata? -Vi pratar redan.
Jag skulle hellre prata i köket.
Ursäkta mig.
Krzysztof verkar inte glad över vårt besök.
-Sån är han bara. Nästan aldrig glad. -Jag sa ju att han skulle bli sur.
-Du bara snackar. Kom igen nu. -Börja inte...
Låt oss få mammas födelsedag överstökad, snabbt och fint.
Vad roligt att ni är här.
Några trafikstockningar på vägen?
-Du vet hur det är i Warszawa. -Just det.
Krzysztof!
Min son, snälla, stanna kvar.
Om vi hade vetat att du fyllde år hade vi tagit med en present.
Hur skulle ni kunna veta det när ni inte tillhör familjen?
Jag är så glad att vi alla är samlade här idag,
och jag hoppas att vi kan göra det här oftare.
-Varför ställa till med en scen? -Lägg av nu.
Jag ville tacka Filip för att han varit så duktig med Tosia.
Det kanske inte är rätt tillfälle, men...
Jag anser att vi behöver ta itu med svåra situationer,
och inte sticka huvudet i sanden.
Ksawery, sluta nu.
I sanden. Det är därför jag tycker att...
Krzysztof borde adoptera Tosia.
Säg inte vad jag ska göra.
Krzysiek.
-Vad fan sa du det för? -Krzysiek...
Ta det lugnt.
Ksawery, ta min telefon och gå och titta på något i det andra rummet.
Ett barn behöver en familj.
Tosia har en familj.
Jag var tydlig: Jag vill inte ha barnet.
"Jag vill inte ha barnet."
En vuxen man ska ta ansvar.
Jag kanske inte är det.
-Vems fel är det? -Får jag gissa?
-Mitt? -Jag vet inte.
Men det är möjligt.
Äktenskapet är botemedlet mot sådant strunt.
Man gifter sig och skaffar barn.
Inte som nu: Öppna förhållanden, ensamstående mammor, självmord.
I ditt huvud hänger allt ihop.
Att vara ogift leder till självmord.
-Är global uppvärmning med där också? -Allt handlar ju om att ha kul, eller hur?
-"Göra vad du vill." -Du borde sluta dricka.
-Är du orolig för mig? -Ja, det är jag!
Du har inte varit nykter på länge.
Okej.
-Nöjd nu? -Toppen, mamma.
Toppen, som vanligt. Tack.
Det blir ingen fläck.
Du borde inte ens få ha en hund.
För att inte tala om barn.
Häll upp lite åt mig.
-Har du någonsin saknat någonting? -Ja.
Dig.
Jag var alltid hemma själv. Du var alltid på jobbet.
När du var hemma var du arg över att behöva ta hand om oss.
Och huset.
-Du är orättvis. -Är jag?
Visste du att Ada skar sig?
Gjorde du det? Eller inte?
Okej, Kiki...
-Vi går nu. -Men varför? Sätt er.
Vi pratar om familjeangelägenheter, som en familj.
Sätt dig.
Du var inte det enda barnet med arbetande föräldrar.
Alla familjer har sina problem!
-Vi är inte dysfunktionella... -Jo, det är vi.
Vi kan lika gärna säga som det är. Vi är dysfunktionella!
Mina bästa barndomsminnen är med grannens barnvakt.
Bästa barndomsminnen, med en främling!
Nu räcker det!
Minns du hur hon slog oss?
Hur gick det?
-"En smäll på kinden för en fräck mun." -För helvete, sluta!
Ada, nu räcker det med tårarna.
Vi var inte lyckliga, mamma.
Krzysiek... Är du dum, eller?
Vem är lycklig nuförtiden? Är det någon här som är lycklig?
-Det kallas "livet". -Det borde det inte vara.
Och äktenskap är ingen jävla mirakelkur.
Det är det! Det handlar om ansvar!
Man gifter sig och skaffar barn.
Frågade du dig själv om du skulle bli en bra mamma?
Eller om du ens ville ha barn?
Du älskar inte ens ditt barnbarn! Och jag är som du,
för jag har aldrig älskat någon!
Jag slösade bort mina bästa år på dig. Din far och jag...
Släng in pappa i den där fina bilden av den perfekta familjen!
Pappa!
Ni bråkade jämt.
Alla par bråkar, så är det bara.
Tystnadsmetoden, då?
När du surade? Och vägrade köpa mat?
Det fanns inget att äta, och jag var tvungen att be pappa om pengar
för att köpa nån jävla mat till hemmet?
När han kom hem var vi rädda att ni skulle börja bråka igen,
och att han inte skulle prata med oss på två veckor, igen!
-Han struntade i oss! -Han var inte perfekt, men han brydde sig!
Brydde sig?
På sitt sjuka sätt!
Han ignorerade Ada och behandlade honom som en idiot
för att han inte fick högsta betyg.
Vilket paradis!
Han ville att ni skulle bli ansvarsfulla vuxna!
Ansvarsfulla?
Ett så litet barn? Jag var inte större än så.
Det är inte vårt ansvar att se till att ni älskar varandra,
inte bråkar,
och pratar med varandra som vanliga jävla människor!
Min käre Filip...
Ingen kan kräva att du ska bära ett sådant ansvar,
så Krzysztof får ta hand om sin dotter.
Ställ undan vinet.
Jag är bara orolig för Tosia.
Du är ung, du har hela livet framför dig...
-Sluta. -Jag pratar inte med dig.
Ett barn behöver kärlek.
Till skillnad från oss älskar han henne.
Men han är ju bög.
Jag tycker synd om dig.
Men steken var god, eller hur?
Det kanske låter konstigt, men...
-Jag tycker lite synd om Olga. -Det gör inte jag.
Vi borde inte ha åkt dit.
Vill du ha lite på handen?
Inte i munnen!
Du lämnade Tosias presenter.
Vårt första möte gick väl inte så bra.
Menar du att det blir fler?
Vi är en familj nu.
Familjer ser bra ut på bild.
Bäst att vara i mitten annars blir du bortklippt.
Får jag komma in?
Varsågod.
Hej, lilla gumman!
-Hej! -Vill du ha något att dricka?
-Ja. -Vadå?
Vatten går bra.
Oj, men titta!
Vad har du där?
Tosia, titta här.
Titta vad farmor har med sig till dig.
Vilken fin klänning du har fått.
Till en prinsessa.
Bubbelvatten, från kylen.
Tufft.
Vill du prova den? Kom hit...
-Med citron? -Ja, tack.
Kan du göra farmor glad och prova klänningen?
Jag tror det är dags att börja göra sig redo för sängen.
Hon får vara prinsessa sen. Nu är det läggdags.
Kan vi inte göra ett undantag för farmor?
När det gäller läggdags, finns det inga undantag.
Jag förstår.
Hej då, lilla gumman. Hej då.
Vad handlar det här om?
Bjuda in oss, komma hit, kalla dig själv farmor...
-Jag är hennes farmor. -Kom inte hit igen.
Jag har ansökt om att adoptera Tosia.
Jag hoppas att du förstår.
Visste du?
Visste vad?
Din mamma kom till mig och sa att hon vill adoptera Tosia.
-Vill du säga något? -Kom in.
Visste du det?
-Nej. -Hon kan inte göra så här.
-Jag förstår... -Skitsnack. Prata med henne, förbjud det.
Fan!
Du är hennes närmaste anhörig, och ni har ett starkt band.
Du är som en pappa för Tosia. Det är vårt argument.
Om vi lyckas få vårdnaden,
har vi goda möjligheter till adoption och föräldrarättigheter.
Jag träffade Krzysztofs mamma igår. Tosias farmor.
-Varför då? -Hon ville träffa sitt barnbarn.
De kan ha tagit ett DNA-prov på Tosia.
Min plan var att ifrågasätta faderskapet.
-Han är hennes biologiska pappa. -Det kan du inte veta säkert.
Dessutom hade det köpt oss lite tid.
Ju längre Tosia är hos dig, desto starkare blir er relation.
Du visar att du kan ta hand om henne och gör det svårare för dem.
De tog inget prov.
Domstolar dömer rutinmässigt för den biologiska föräldern.
Han försökte aldrig kontakta henne.
De kan säga att Anka höll honom borta, för att hon ville ha barnet för sig själv.
Och han fick lida för att han älskade sin dotter. Det är bara ord.
Men visst...
Ingen fara, men säg till mig nästa gång, okej?
Hon kom till mig igår kväll.
Hon har ansökt om att adoptera Tosia.
Då är vi körda.
-Förlåt, men jag behövde lite luft. -Det är lugnt.
Hur är det med Tosia?
Okej, hon sover.
Jag tackade dig aldrig för det du sa vid busshållplatsen.
Tosia behöver en pappa, inte en full morbror.
Alltid här för dig.
Vad sa Teresa?
Att vi ska krossa kärringen i rätten.
Jag älskar dig.
Kom så går vi.
Då så...
Redo?
-Jag är så nervös att jag kommer spy. -Håll henne.
Filip, jag måste berätta en sak för dig.
-Jag vet. -Nej, vänta...
Adam väntar.
-Jag är glad. -Varför då?
Adam väntar på oss. Kan du ta barnvagnen?
Lycka till.
Tack.
-Kom hit. -Varför då?
Gör det bara, för fan!
Du var en riktig plåga som granne.
-Kände jag något hårt? -Herregud... Det är min telefon.
Jag hoppas det.
Du är galen.
Du förlorade vadet.
-Var jag nykter? -Du är skyldig mig en hundring.
-Var jag nykter? -Nej.
Utnyttja en kvinna som är påverkad?
Vad handlade vadet om?
På vakan. Om att Filip skulle ge upp.
Även med det största förtroende för tester,
bygger vår bedömning också på intervjun.
Tester kan tolkas på olika sätt.
Ett test baserat på en intervju ger det mest trovärdiga omdömet.
Filip har mycket empati,
han är ärlig, öppen och medveten om de utmaningar och det ansvar som krävs.
Barnet har det tryggt hos honom, och hennes behov tillgodoses.
Efter ett noggrant hembesök och inspektion av bostaden,
kan jag konstatera att lägenheten är ren och välskött,
och att barnet har ett rum anpassat efter sin ålder.
Med tanke på Filips unga ålder, brist på erfarenhet och civilstånd,
trots de positiva omdömena,
anser jag att barnet bör placeras i ett fosterhem.
Förmyndare...
Fosterhem är ofta
en räddning för övergivna eller oönskade barn.
Men kalla dem vad vi vill, så är det barnhem.
Vad är viktigast? En djup kärlek och ett starkt band,
eller tomma klyschor om fosterhem,
som vi kallar "hem" för att stilla vårt samvete,
för vi skulle aldrig skicka våra egna barn dit.
Kan nån som tidigare tappat kontrollen...
som gillar att dricka och festa,
plötsligt bli en förebild för ett litet barn?
Kan vi anse att en sådan person är lämplig som vårdnadshavare?
Kan nån som inte drar sig för alkohol, och Gud vet vad,
ta hand om ett sårbart barn?
Se till att hon är trygg, ge henne en grund av värderingar?
Ordförande, den beskrivningen stämmer in på många familjer i det här landet.
Öl efter jobbet, vin till middagen, inget intresse för barnets angelägenheter,
tid som slösas på att stirra tomt på mobilen eller tv:n?
En traditionell familj är inte perfekt!
Det här rummet ska inte låta sig luras av dominerande stereotyper.
Låt oss se oss själva i spegeln och fråga oss själva:
Försummar vi inte ibland våra egna barn?
Han är gay.
Ordföranden...
Advokat...
Var vänlig och instruera er klient...
om vilka regler som gäller i rättssalen.
Självklart, jag ber om ursäkt.
-Är du homosexuell? -Jag sa just det.
Det är inte det här målet gäller. Advokat!
Kan ni få ordning på er klient?
-Jag ska försöka. -Tack, förmyndare.
Det är bäst så, advokat. Jag har tålamod,
men det har sina gränser. Jag ber er.
Min klient är helt enkelt orolig för sitt älskade barnbarns framtid.
Efter att ha förlorat sin syster har Filip modigt nog försökt vara pappa, men...
vi vet ju alla mycket väl att man måste få lov att vara ung.
-Och ska inte de äldre få vila? -Advokat.
En ensamstående pappa är inget komplett hem.
Det är ett hem fyllt av kärlek.
Olga, Tosias farmor, är beredd att skapa
ett stabilt, tryggt och kärleksfullt hem för sitt barnbarn.
Ni håller väl med, advokaten, om att kärlek inte kan mätas i pengar?
Det är demagogi.
Det håller jag med om.
Ursäkta!
Får jag säga en sak?
Och vem är ni?
Jag är... eller var...
Ankas bästa vän.
Filips systers vän.
Jag har känt Filip ända sedan de kom till Warszawa.
Men det är inte det som är poängen...
Jag ville säga att...
Jag var sexton år när jag blev gravid.
Och ingen brydde sig om jag skulle ge barnet vad det behövde,
eller om jag skulle vara en bra mamma.
Det var svårt.
Men jag klarade det.
Och en sak vet jag.
Allt handlar om kärlek.
Så enkelt är det.
-Kärlek är det viktigaste. -Det är inte relevant.
Det är det! För alla pratar om barnets bästa.
Ser ni inte att han skulle göra vad som helst för henne?
Han har varit hennes far sen dag ett...
Den här damen vittnar i egenskap av vad, egentligen?
Får jag fortsätta?
Som jag sa, Tosias farmor kommer att ge henne en stabil miljö.
Hennes stabila familj och materiella situation
kommer att vara en trygg plats för Tosias uppväxt.
Har ni problem med alkohol?
Ursäkta mig?
Jag frågar om hon har alkoholproblem.
Inte relevant.
-Intressant. Men ändå... -Advokat.
Till saken.
Självklart.
Den bild som målas upp av motpartens ombud stämmer inte alls med verkligheten.
Jag har en tidningsartikel här, citat:
"Full mor tappar bort son på stranden."
Ska vi lita på vad en kvällstidning skriver?
Hennes son är här.
Hon lämnade honom på stranden när han var sex år.
Ni var den där berusade mamman, eller hur?
-Nå? -Vi får se vad psykologen säger
efter att ha pratat med Krzysiek och hans mamma.
Vi försöker tänka positivt.
Jag...
skrev ner allting, så att...
-Ja, ett barn gör allt svårare. -Lyssna...
Nej, vänta lite.
Förlåt.
Lyssna på mig.
Jag...
Grejen är...
Jag är kär i dig.
Jag vill att du ska veta det.
Och att människor är tillsammans, har barn och är lyckliga.
Och jag förstår att Tosia inte är ditt barn...
Jag har ingen erfarenhet av förhållanden...
men jag tror att om det är något stort...
Om något stort pågår mellan människor...
Något värdefullt, kärlek...
Om det finns kärlek, så är det värt att kämpa för. Det tycker jag.
Okej.
Filip...
Har du på dig min T-shirt?
För att den har din doft.
Jag är ledig vid 23.
Får jag komma förbi?
Jag kanske sover.
Det kan bli lite sent.
Du förstår ingenting, eller hur?
Inget gör dig nervös.
Min bekymmerslösa flicka.
Ja, precis.
Jag pratar med dig.
Tycker du om ditt ägg?
Det är okej.
Och bara ett ögonblick senare bröt din mamma armen.
Att dricka och klättra i träd är aldrig en bra idé.
Titta, vi tre.
Vi klarar oss bra.
Tvätten möglar inte, och soporna tas ut.
Visst?
Tosia är inte hungrig.
Hon äter sina grönsaker.
Vi gör så gott vi kan.
Precis här.
Varsågoda, stig in.
Vi får snart veta.
Undertexter: Louise Bengtsson plint.com