- Cum ți s-a părut la telefon? - Normală.
Chiar drăguță.
Ești sigur că e o idee bună?
Nu.
Dar cred că e frumos să ai o bunică.
Eu n-am avut, așa că nu știu.
Când am rămas însărcinată, bunica mea, mama mamei...
M-a îmbrățișat pur și simplu, fără să spună nimic.
Iar mama a țipat două zile.
O bunică mișto e aur curat.
Mergem?
Da.
Fii cuminte... Apasă 12.
Ai vorbit cu Paweł?
Nu. Nu-mi răspunde la telefon.
- Poate ar trebui... - Poate ar trebui să vorbești cu Adam?
MÂNDRIE
- Bună ziua. - Bună ziua.
Filip Raczynski.
Știu. Intrați.
Domnule Raczynski, vă mulțumesc că ați venit.
Probabil că apelul meu v-a luat prin surprindere.
Într-adevăr. Spuneți-mi Filip.
Iar dv. ?
Kiki.
Sunt... Am fost prietena Ankăi.
Aveți o căsuță frumușică.
Ai adus întăriri.
Ți-e frică de mine?
Ar trebui?
Nepoata mea.
Ce frumoasă e!
Da. A adormit pe drum.
Poftiți.
Nu vă descălțați.
Este o casă modernă.
Vă rog...
El e Filip.
Ea este...
Kiki.
Iar ea e nepoata mea, Antonina.
- Ada. - Filip.
- Kiki. Bună. - Încântată.
Soțul meu, Jeremi.
Jerek. Încântat de cunoștință.
- Fiul nostru. Te prezinți? - Cum te cheamă?
- Ksawery. - Bună.
Iar el e fratele meu, Hubert.
- Hubert. - Kiki. Bună.
Hubert.
Bine că ați venit, mama a gătit enorm...
Nu se va risipi.
E adorabilă.
Leit Krzysiek.
Așa e.
- Ce vreți să beți? - Hubert!
Încet, o trezești. Hai în studio.
- Un pahar cu apă? - Lasă, avem vin...
Să închid ușa?
Conduc, așa că apa e suficientă.
- Strugurii te mai destind. - Termină. Cu lămâie?
Perfect.
- Vin? - Nu, sunt cu Tosia.
Mulțumesc.
Trebuie să fie Krzysztof.
Îl lași să intre?
I-am luat Tosiei o mică atenție.
O s-o probăm când se trezește,
nu-i știu măsura.
Sunt sigură că îi vine. Mulțumesc.
Toată familia e aici.
Putem vorbi?
Vorbim deja.
Aș prefera în bucătărie.
Scuzați-ne.
Krzysztof nu pare încântat de vizita noastră.
- Așa e el. Rar e fericit. - Ți-am spus că va pune bot.
- Numai gura e de tine. - Nu începe...
Să terminăm repede cu ziua mamei, fără scandal.
Mă bucur că ați venit.
Ați prins aglomerație pe drum?
- Știi cum e în Varșovia. - Da.
Krzysztof!
Fiule, te rog, rămâi.
Dacă știam că e ziua dv., aș fi adus un cadou.
De unde să știți, dacă nu sunteți din familie?
Mă bucur foarte mult că suntem cu toții aici azi
și sper să se întâmple mai des.
- Ce-i circul ăsta? - Haide...
Voiam să-i mulțumesc lui Filip pentru că are grijă de Tosia.
Poate nu e momentul potrivit, dar...
Cred că trebuie să înfruntăm situațiile dificile
și să nu băgăm capul în nisip.
Ksawery, încetează.
În nisip, spuneam. De aceea cred
că Krzysztof ar trebui s-o adopte pe Tosia.
Nu-mi spune ce trebuie să fac.
Krzysiek.
- De ce dracu' i-ai spus și ei? - Krzysiek...
Calmează-te.
Ksawery, ia telefonul meu și du-te dincolo să te uiți la ceva.
Un copil are nevoie de o familie.
Tosia are o familie.
Am spus clar că nu vreau copilul ăla.
"Nu vreau copilul ăla."
Un bărbat matur ar trebui să fie responsabil.
Poate că nu sunt.
- Cine e de vină? - Pot să ghicesc?
- Eu? - Nu știu.
Dar e posibil.
Căsătoria e antidotul pentru asemenea prostii.
Oamenii se căsătoresc și fac copii.
Nu ca acum: relații deschise, mame singure, sinucideri.
În mintea ta, toate sunt legate.
Faptul că nu ești căsătorit duce la sinucidere.
- Și încălzirea globală intră aici? - Iei totul în glumă, nu?
- "Fac ce vreau." - Mai bine nu mai bea.
- Îți faci griji pentru mine? - Da, îmi fac!
De mult nu te-am mai văzut trează.
Bine.
- Ești mulțumit? - Minunat, mamă.
Minunat, ca întotdeauna. Mulțumesc.
Nu va rămâne nicio pată.
Tu nici măcar un câine n-ar trebui să ai...
Darămite copii.
Toarnă-mi și mie.
- Ți-a lipsit vreodată ceva? - Da.
Tu.
Am fost un copil cu cheia la gât.
Erai mereu la serviciu
și când te întorceai turbai că trebuia să ai grijă de noi.
Sau de casă.
- Nu ești corect. - Nu sunt?
Știai că Ada se tăia?
Știai sau nu știai?
Haide, Kiki...
- Hai să plecăm. - De ce? Stați jos.
Vorbim despre probleme de familie, în familie.
Stai jos.
Nu ai fost singurul copil cu părinți care munceau.
Fiecare familie are probleme!
- Nu suntem disfuncționali... - Ba suntem.
Să spunem lucrurilor pe nume. Suntem disfuncționali!
Cele mai frumoase amintiri din copilărie le am cu vecina care ne supraveghea.
Cele mai frumoase amintiri, cu o străină!
Destul!
Îți amintești cum ne pălmuia?
Cum era vorba aia?
- "Gura bate fundul." - La naiba, încetați!
Ada, mai lasă-ne cu lacrimile alea.
N-am fost fericiți, mamă.
Krzysiek... ești prost?
Cine mai e fericit în ziua de azi? E cineva fericit aici?
- Asta se numește viață. - Nu e viață. N-ar trebui să fie așa.
Iar căsătoria nu e vreun leac miraculos.
Ba da! Înseamnă responsabilitate!
Te căsătorești și faci copii.
Tu te-ai întrebat vreodată dacă poți fi o mamă bună?
Știai măcar dacă-ți doreai copii?
Nici nepotul nu ți-l iubești!
Și sunt exact ca tine,
pentru că n-am iubit pe nimeni în viața mea!
Mi-am irosit cei mai buni ani din viață pentru voi. Eu și tatăl vostru...
Bagă-l și pe tata în tabloul acesta frumos al familiei perfecte!
Tata!
Vă certați mereu.
Toate cuplurile se ceartă, așa e viața.
Dar perioadele în care nu vorbeați?
Când te bosumflai și nu cumpărai mâncare?
Nu aveam ce mânca și trebuia să-i cer bani lui tata
ca să cumpărăm ceva să ne hrănim?
Când venea acasă, ne era teamă că iar începeți să vă certați,
că iar nu mai vorbește cu noi două săptămâni!
- Ne ignora complet! - Nu era perfect, dar îi păsa!
Îi păsa?!
În felul lui aberant!
Ignorând-o pe Ada și tratându-l pe el ca pe un retardat,
pentru că nu lua note de zece pe linie.
Ce paradis!
Voia să deveniți adulți responsabili!
Responsabili?
La vârsta aia?! Atât eram!
Responsabil să vă fac pe voi doi să vă iubiți,
să nu vă certați
și să vorbiți între voi ca niște oameni normali!
Dragă Filip...
Nimeni nu poate aștepta de la tine să porți o asemenea povară,
așa că Krzysztof va avea grijă de fiica lui.
Ia vinul de-aici.
Eu îmi fac griji pentru Tosia.
Ești tânăr, ai toată viața înainte...
- Termină. - Nu vorbesc cu tine.
Un copil are nevoie de iubire.
Și, spre deosebire de noi, el o iubește.
Dar e poponar.
Mi-e milă de tine, mamă.
Dar friptura a fost bună, nu-i așa?
Poate sună ciudat, dar...
- Mi-e milă de doamna Olga. - Mie nu.
N-ar fi trebuit să mergem acolo.
Vrei și tu pe mânuță?
Nu mânca asta!
Ai uitat cadourile Tosiei.
Prima noastră întâlnire n-a mers prea bine.
Adică vor mai urma și altele?
Acum suntem familie.
Familia arată bine doar în poze.
Mai bine stai la mijloc, nu riști să fii decupat.
Pot să intru?
Poftiți.
Bună, prințeso!
- Bună! - Ceva de băut?
- Da. - Ce anume?
Doar apă e perfect.
Vai de mine!
Ce-ai acolo?
Tosia, uită-te aici.
Uite ce ți-a adus bunica.
Vezi ce rochiță frumoasă?
Pentru o prințesă.
Minerală, de la frigider.
Merge.
Nu vrei s-o probezi? Vino încoace...
- Cu lămâie? - Da, te rog.
Nu-i faci pe plac bunicii
și probezi rochița?
Cred că e timpul să mergem la culcare.
O să fie prințesă mai târziu. Acum e ora de somn.
Nu putem face o excepție pentru bunica?
La ora de culcare nu există excepții.
Înțeleg.
Pa, prințeso. Pa.
Ce înseamnă asta?
Ne invitați la dv., veniți aici, vă spuneți bunică...
- Sunt bunica ei. - Să nu mai veniți aici.
Am depus actele pentru adopția Tosiei.
Sper că înțelegi.
Știai?
Ce anume?
Maică-ta a venit la mine și mi-a spus că vrea s-o adopte pe Tosia.
- Spui ceva? - Intră.
Știai?
Nu.
Nu poate face asta.
- Înțeleg... - Rahat! Vorbește cu ea, oprește-o!
În mă-sa!
Ești ruda ei cea mai apropiată, aveți o legătură puternică.
Pentru Tosia ești ca un tată. Pe asta ne vom baza.
Dacă reușim să obținem tutela,
vom avea șanse mari la adopție și drepturi părintești.
Ieri am văzut-o pe mama lui Krzysztof.
- De ce? - Voia să-și cunoască nepoata.
Poate au prelevat ADN-ul Tosiei.
Eu plănuiam să contest paternitatea lui.
- E tatăl ei biologic. - Nu poți ști sigur.
În plus, mai câștigam ceva timp.
Cu cât Tosia stă mai mult la tine, cu atât legătura devine mai puternică.
Demonstrezi că ești un bun îngrijitor, iar asta îngreunează despărțirea.
Nu i-au prelevat nimic.
Instanțele decid aproape mereu în favoarea părintelui biologic.
El n-a încercat niciodată să ia legătura cu ea.
Vor spune că Anka l-a ținut departe, fiindcă voia copilul doar pentru ea.
Iar el a suferit, pentru că-și iubea fiica. Vorbe.
Dar, mă rog...
Nu-i un capăt de țară, dar data viitoare ține-mă la curent.
A venit la mine aseară.
Depune actele pentru adopția Tosiei.
În cazul ăsta, suntem terminați.
- Scuze, trebuia să-mi limpezesc mintea. - Nicio problemă.
Ce face Tosia?
Bine, doarme.
Nu ți-am mulțumit niciodată pentru ce-ai spus în stația de autobuz.
Că Tosia are nevoie de un tată, nu de un unchi bețiv.
Oricând, cu plăcere.
Ce-a spus Teresa?
Că o zdrobim pe babă în instanță.
Te iubesc.
Hai.
Deci?
Toată lumea gata?
- Cred că vomit de emoții. - Ține-o tu.
Filip, trebuie să-ți spun ceva.
- Știu. - Nu, stai...
Adam ne așteaptă.
- Mă bucur. - De ce?
Că Adam ne așteaptă. Poți lua căruciorul?
Baftă!
Să fie.
Vino încoace.
De ce?
Vino dracului încoace!
Ca vecin ai fost o adevărată pacoste.
- Am simțit ceva tare? - Doamne... E telefonul meu.
Sper.
Ești nebună.
Ai pierdut pariul.
- Eram trează? - Îmi datorezi o sută.
- Eram trează? - Nu.
Profitai de o femeie aflată sub influență?
Despre ce era pariul?
La priveghi. Că Filip va renunța.
Dincolo de rezultatele testelor,
opinia se bazează și pe interviu.
Testele sunt supuse interpretării.
Un test bazat pe interviu oferă cea mai credibilă evaluare.
Domnul Filip are un nivel ridicat de empatie,
este sincer, deschis și conștient de provocările și responsabilitățile sale.
Copila este în siguranță în grija lui,
iar nevoile ei sunt împlinite.
După o vizită detaliată și inspectarea locuinței,
conchid că apartamentul este curat și îngrijit,
iar copilul are o cameră adecvată vârstei sale.
Având în vedere vârsta dlui Filip, lipsa de experiență și statutul marital,
în ciuda evaluărilor pozitive,
consider că acest copil ar trebui plasat într-o familie de plasament.
Doamnă curator...
Familiile de plasament sunt adesea
o binecuvântare pentru copiii abandonați sau nedoriți.
Dar, oricum le-am numi, acestea sunt orfelinate.
Ce e mai important: o iubire și o legătură profundă
sau clișeele goale despre familiile de plasament,
pe care le numim "familii" ca să ne împăcăm conștiința,
fiindcă noi nu ne-am trimite niciodată copiii acolo?
Poate cineva cu o viață dezordonată,
căruia îi plăcea să bea și să petreacă,
să devină peste noapte un model pentru un copil mic?
Credem că o astfel de persoană poate fi un tutore potrivit?
Poate cineva care nu se ferește de alcool și cine știe ce altceva
să aibă grijă de o ființă vulnerabilă?
Să-i asigure siguranța și un set de valori?
Onorată instanță, descrierea se potrivește multor familii din țara asta.
Bere după serviciu, vin la cină, niciun interes pentru copil,
ore petrecute holbându-se la telefon sau la televizor?
O familie tradițională nu e perfectă!
Măcar această sală n-ar trebui să cadă în capcana stereotipurilor dominante.
Să ne privim în oglindă și să ne întrebăm:
nu ne neglijăm uneori propriii copii?
Este homosexual.
Onorată instanță...
Domnule avocat,
vă rog să-i explicați clientei dv.
care sunt regulile în instanță.
Desigur, îmi cer scuze.
- Sunteți homosexual? - Tocmai am spus că da.
Nu despre asta este procesul. Domnule avocat!
Vă puteți controla clienta?
- O să încerc. - Mulțumesc, doamnă curator.
Ar fi bine, doamnă avocat. Răbdarea mea e mare,
dar are și ea limite. Vă rog.
Clienta mea este doar îngrijorată de viitorul nepoatei sale iubite.
După moartea surorii sale, Filip a încercat cu curaj să-i fie tată,
dar știm cu toții foarte bine că tinerețea trebuie trăită.
- Bătrânețea n-ar trebui să se odihnească? - Doamnă avocat.
Un tată singur nu înseamnă un cămin complet.
Dar înseamnă unul plin de iubire.
Olga, bunica paternă a Tosiei, este dispusă să-i ofere
un cămin stabil, complet, îmbelșugat și iubitor.
Sunteți de acord, doamnă avocat, că iubirea nu se măsoară în bani?
Asta e demagogie.
Aici sunt de acord cu dv.
Scuzați-mă.
Pot să spun ceva?
Și dv. cine sunteți?
Eu sunt, adică am fost...
Cea mai bună prietenă a Ankăi.
A surorii lui Filip.
Îl știu pe Filip de când au venit amândoi la Varșovia.
Dar asta nu contează...
Voiam să spun că...
Aveam 16 ani când am rămas însărcinată.
Și nimănui nu-i păsa dacă-i puteam oferi copilului tot ce avea nevoie
sau dacă aveam să fiu o mamă bună.
N-a fost ușor.
Dar am reușit.
Și știu un lucru.
Totul se rezumă la iubire.
Atât de simplu.
- Iubirea e cel mai important lucru. - Nu e relevant.
Ba da! Pentru că toți vorbesc despre binele copilului,
dar nu vedeți că el ar face orice pentru ea?
Îi este tată din prima zi...
În ce calitate depune mărturie această doamnă?
Pot să continui?
După cum spuneam, bunica Tosiei îi va oferi un mediu stabil.
Familia stabilă și situația materială
vor reprezenta un spațiu sigur pentru dezvoltarea Tosiei.
Aveți probleme cu alcoolul?
Poftim?
Întreb dacă doamna are probleme cu alcoolul.
Nu e relevant.
- Interesant. Totuși... - Doamnă avocat.
La subiect.
Desigur.
Imaginea prezentată de domnul avocat este departe de realitate.
Am aici un articol de presă, citez:
"Mamă beată își pierde fiul pe plajă."
O să dăm crezare unui ziar de scandal?
Fiul ei este aici.
L-a abandonat pe plajă când avea șase ani.
Pentru că dv. erați mama beată, nu?
Deci?
O să vedem ce spune psihologul
după ce stă de vorbă cu Krzysiek și cu mama lui.
Să rămânem optimiști.
Eu...
Am notat totul...
- E adevărat, un copil complică lucrurile. - Ascultă...
Nu, stai puțin.
Îmi pare rău.
Ascultă-mă.
Eu...
Ideea e că...
Sunt îndrăgostit de tine.
Vreau să știi asta.
Și că oamenii sunt împreună, au copii și sunt fericiți.
Și înțeleg, Tosia nu este copilul tău...
Nu am experiență în relații,
dar cred că atunci când există ceva atât de mare...
Când între oameni se întâmplă ceva important,
ceva prețios, iubirea...
Dacă există iubire, merită să lupți pentru ea. Asta cred eu.
Bine.
Filip...
Porți tricoul meu?
Pentru că miroase a tine.
Termin lucrul pe la 11, la noapte.
Pot să trec pe la tine?
S-ar putea să dorm.
S-ar putea să fie cam târziu.
Tu nu înțelegi nimic, nu?
Nimic nu te neliniștește.
Dovlecelul meu fără griji.
Așa e.
Cu tine vorbesc.
Îți place oul?
E bun.
Și o clipă mai târziu mama ta și-a rupt brațul.
Alcoolul și cățăratul în copaci nu sunt o combinație bună.
Uite-ne pe toți trei.
Ne descurcăm bine.
Rufele nu putrezesc în coș, iar gunoiul e dus la timp.
Nu?
Tosia nu flămânzește.
Își mănâncă legumele.
Facem tot ce putem.
Aici, împreună.
Intrați, vă rog.
Vom afla imediat.