-Hvordan hørtes hun ut på telefonen? -Helt vanlig.
Hyggelig, til og med.
Er du sikker på at dette er lurt?
Nei, men det er vel fint å ha en bestemor. Tror jeg.
Jeg vet ikke.
Da jeg ble gravid, bestemoren min, mammas mor...
Hun bare klemte meg, sa ikke et ord om det.
Mamma kjeftet i to dager.
En kul bestemor er gull.
-Skal vi? -Ja.
Nr. 12.
-Har du snakket med Pawel? -Nei. Han tar ikke telefonen.
-Kanskje du skulle... -Kanskje du skulle snakke med Adam?
-Hei. -Hei.
Filip Raczynski.
Jeg vet det. Kom inn.
Herr Raczynski, takk for at du kom.
Da jeg ringte, kom det kanskje litt brått på.
Ja. Kall meg Filip.
-Og du, frøken? -Kiki.
Jeg er... var venninnen til Anka.
Stilig sted.
-Du har med deg livvakt. Er du redd? -Burde jeg være det?
Barnebarnet mitt.
Så nydelig.
Ja. Hun sovnet i bilen.
Kom inn.
Ikke ta av dere skoene. Dette er et elegant hjem.
Kom inn.
Dette er Filip.
Dette er...
Kiki.
Og dette er barnebarnet mitt, Antonina.
-Ada. -Filip.
-Kiki. -Hyggelig.
Mannen min, Jeremi.
Jerek. Hyggelig å treffe deg.
-Vår sønn. Kan du introdusere deg? -Hva heter du?
-Ksawery. -Hei.
Og dette er broren min, Hubert.
-Hubert. -Kiki.
Hubert.
Så fint at dere kom, mamma har laget altfor mye mat...
Nå går det ikke til spille.
Hun er så søt.
Helt lik Krzysiek.
Det er hun, ja.
-Hva vil dere drikke? -Hubert!
Stille, du vekker henne. La oss gå inn i studioet.
-Et glass vann? -Kom igjen, det er vin...
Skal jeg lukke døra?
Jeg kjører, så vann er fint.
-Druer hjelper deg å slappe av. -Slutt. Med sitron?
Flott.
-Vin? -Nei, jeg har Tosia.
Takk.
Det må være Krzysztof.
Åpner du for ham?
Jeg har en liten gave til Tosia.
Vi prøver den på når hun våkner.
Jeg vet ikke størrelsen hennes.
Den passer nok fint. Takk.
Nå er hele familien samlet.
Kan vi ta en prat?
Vi snakker.
Jeg foretrekker på kjøkkenet.
Unnskyld meg.
Krzysztof virker ikke glad for at vi er her.
-Han er sånn. Aldri fornøyd. -Jeg sa jo at han kom til å bli sur.
-Alt dere gjør er å snakke. Kom igjen. -Ikke begynn nå...
La oss bare bli ferdige med mammas bursdag, raskt og greit.
Det er fint at dere kom.
Var det mye kø på veien?
-Det er jo Warszawa. -Ja.
Krzysztof!
Sønn, vær så snill å bli.
Hadde vi visst at du hadde bursdag, hadde vi tatt med en gave.
Hvordan skulle du vite det når du ikke er familie?
Jeg er veldig glad for at vi alle er her i dag.
Jeg håper vi kan gjøre dette oftere.
Hvorfor dette sirkuset?
Jeg vil takke Filip for at han er så god med Tosia.
Det er kanskje ikke rett tidspunkt, men...
Jeg mener vi må ta tak i vanskelige situasjoner
og ikke stikke hodet i sanden.
Slutt å tikke.
Det er derfor jeg mener at
Krzysztof bør adoptere Tosia.
-Ikke si hva jeg skal gjøre. -Krzysiek.
-Hvorfor i helvete sa du det til henne? -Ta det rolig.
Ksawery, ta telefonen min og gå og se på noe i det andre rommet.
Et barn trenger en familie.
Tosia har en familie.
Jeg vil ikke ha det barnet.
"Jeg vil ikke ha det barnet."
En voksen mann bør ta ansvar.
Kanskje jeg ikke er det.
-Hvem har skylda? -Skal jeg tippe?
-Meg? -Jeg vet ikke.
Men det er mulig.
Ekteskap er den beste kuren mot slikt tøv.
Folk gifter seg og får barn.
Ikke som nå: åpne forhold, alenemødre og selvmord.
I hodet ditt henger alt sammen.
Å være ugift fører til selvmord.
-Er global oppvarming også med? -For alt handler om moro, ikke sant?
-"Gjør som du vil." -Kanskje du burde slutte å drikke.
-Bekymret for meg? -Ja! Jeg husker ikke sist du var edru.
Greit.
-Fornøyd? -Flott, mamma.
Flott, som alltid. Takk.
Det lager ikke flekker.
Du burde ikke engang ha hund. For ikke å snakke om barn.
Skjenk litt til meg.
-Manglet du noen gang noe? -Ja. Deg.
Jeg var et nøkkelbarn.
Du var alltid på jobb, og så var du sur fordi du måtte ta deg av oss.
Eller husarbeidet.
-Du er urettferdig. -Er jeg det?
Visste du at Ada skar seg?
Gjorde du det?
Greit, Kiki...
-Nå går vi. -Hvorfor det? Sett dere ned.
Vi snakker om familieproblemer, som en familie.
Sett dere ned.
Dere var ikke de eneste med arbeidende foreldre.
Alle familier har sine problemer!
-Vi er ikke dysfunksjonelle... -Jo, det er vi.
La oss kalle en spade for en spade. Vi er dysfunksjonelle!
De beste barndomsminnene mine har jeg med naboens barnevakt.
De beste barndomsminnene, med en fremmed!
Nå er det nok!
Husker du hvordan hun slo oss? Hvordan var det nå igjen?
"Et sviende kinn for en frekk munn." Nå er det nok, for helvete!
Ada, det holder med tårene.
Vi var ikke lykkelige, mamma.
Krzysiek, er du helt idiot?
Hvem er lykkelig nå om dagen? Er noen av dere lykkelige?
-Det kalles "livet". -Nei, livet burde ikke være sånn.
Og ekteskap er faen meg ingen mirakelkur.
Jo, det handler om ansvar!
Man gifter seg og får barn.
Spurte du deg selv om du kom til å bli en god mor?
Om du faktisk ønsket å få barn? Du elsker ikke dattersønnen din engang!
Og jeg er akkurat som deg. Jeg har aldri elsket noen!
Jeg sløste bort mine beste år på deg. Faren din og jeg...
Kast pappa inn i det vakre bildet av den perfekte familien!
Pappa!
Dere kranglet hele tiden.
Alle par krangler, sånn er det bare.
Hva med den tause behandlingen?
Når du surmulte? Og du ikke ville kjøpe mat?
Det var ikke noe å spise, og jeg måtte be pappa om penger
for å kjøpe forbanna mat til huset?
Når han kom hjem, fryktet vi at dere skulle krangle igjen,
at han ikke ville snakke med oss på to uker, igjen!
-Han ignorerte oss fullstendig! -Han var ikke perfekt, men han brydde seg!
Brydde seg?!
På sin forskrudde måte!
Han ignorerte Ada og behandlet ham som en idiot fordi han ikke fikk toppkarakterer.
For et paradis!
Han ville at dere skulle være ansvarlige voksne!
Ansvarlig?
Et barn så lite?! Så liten var jeg!
Deres ansvar var å elske hverandre,
ikke krangle,
og å snakke med hverandre som normale folk, for faen!
Kjære Filip...
ingen kan forvente at du skal bære et slikt ansvar,
så Krzysztof får ta seg av datteren sin.
Sett bort vinen.
Jeg er bare bekymret for Tosia.
Du er ung, du har hele livet foran deg...
-Stopp. -Jeg snakker ikke til deg.
Et barn trenger kjærlighet.
Og han elsker henne.
Men han er en homse.
Det er synd på deg.
Men steken var god, ikke sant?
Det er litt rart, men...
-Jeg synes synd på den Olga-dama. -Ikke jeg.
Vi burde ikke ha dratt dit.
Vil du ha litt på hånda?
Ikke putt det i munnen!
Du lot Tosias gaver bli igjen.
Vårt første møte gikk ikke så bra.
Mener du at det blir flere?
Nå er vi familie.
Familier ser bra ut på bilder.
Best å stå i midten, ellers blir du klippet ut.
Kan jeg komme inn?
Vær så god.
Hei, jenta mi!
-Hei! -Vil du ha noe å drikke?
-Ja. -Hva da?
Vann går helt fint.
Å, du store!
Hva har du der?
Tosia, se her.
Se hva bestemor har med til deg.
Se, for en fin kjole.
For en prinsesse.
Boblevann, rett fra kjøleskapet.
Tøft.
Vil du prøve den på? Kom her...
-Med sitron? -Ja, takk.
Vil du være snill med bestemor og prøve kjolen?
Jeg tror det er på tide å legge seg.
Hun kan være prinsesse senere, nå er det leggetid.
Kan vi ikke gjøre et lite unntak for bestemor?
Når det gjelder leggetid, finnes det ingen unntak.
Jeg skjønner.
Ha det, jenta mi. Ha det.
Hva handler dette om?
Du inviterer oss, kommer hit og kaller deg selv bestemor...
-Jeg er bestemoren hennes. -Ikke kom hit igjen.
Jeg har søkt om å adoptere Tosia.
Jeg håper du forstår.
Visste du det?
Hva da?
Din mor kom og sa at hun vil adoptere Tosia.
-Skal du si noe? -Kom inn.
Visste du det?
-Nei. -Hun kan ikke gjøre dette.
-Jeg forstår... -Pisspreik. Snakk med henne. Stopp henne.
Faen!
Du står henne nærmest, og dere har et sterkt bånd.
Du er som en far for Tosia. Det blir vårt argument.
Får vi omsorgen, har vi gode sjanser for å få adoptere og få foreldreretten.
Jeg møtte Krzysztofs mor i går. Tosias bestemor.
-Hvorfor det? -Hun ville møte barnebarnet sitt.
Det kan hende de har tatt en DNA-prøve av Tosia.
-Jeg ville reise tvil om farskapet hans. -Han er biologisk far.
Det kan du ikke vite.
Dessuten ville det gitt oss litt mer tid.
Jo lenger Tosia er hos deg, jo dypere blir forholdet deres.
Det gjør det vanskeligere å ta henne fra deg.
De tok ingen prøver.
Den biologiske forelderen pleier å få medhold.
Han tok aldri kontakt med henne.
De kan si at Anka holdt ham unna fordi hun ville ha barnet for seg selv.
At han led fordi han elsker datteren. Det er bare ord.
Men greit...
Det er ikke så farlig, bare gi meg beskjed neste gang. Ok?
Hun kom til meg i går kveld. Hun har søkt om å adoptere Tosia.
Da er vi ferdige.
-Beklager, jeg måtte bare få litt luft. -Det går fint.
-Hvordan går det med Tosia? -Bra, hun sover.
Jeg har aldri takket deg for det du sa på bussholdeplassen.
Tosia trenger en far, ikke en full onkel.
Alltid her for deg.
Hva sa Teresa?
At vi skal knuse den kjerringa i retten.
Jeg er glad i deg.
Vi går.
Hva så?
Klar?
-Jeg er så nervøs at jeg er kvalm. -Hold henne.
Filip, jeg må fortelle deg noe.
-Jeg vet det. -Nei, vent...
Adam venter.
-Det er jeg glad for. -Hvorfor det?
Adam venter på oss. Kan du ta barnevogna?
Lykke til.
Takk.
-Kom her. -Hvorfor det?
Bare kom her!
Som nabo var du en plage.
-Kjente jeg noe hardt? -Herregud... Det er mobilen min.
Jeg håper det.
Du er sprø.
Du tapte veddemålet.
-Var jeg edru? -Du skylder meg en hundrelapp.
-Var jeg edru? -Nei.
Utnytte en kvinne som er beruset?
Hva handlet veddemålet om?
På minnestunden. At Filip kom til å gi opp.
Selv med den største tillit til tester,
er vurderingen også basert på intervjuet.
Tester kan tolkes på ulike måter.
En test basert på et intervju er mest troverdig.
Filip viser stor empati,
han er ærlig, åpen og bevisst på utfordringene og ansvaret.
Barnet er trygt under hans omsorg og får dekket sine behov.
Etter et grundig besøk og gjennomgang av boligen,
konkluderer jeg med at leiligheten er ren og ryddig,
og at barnet har et rom som er tilpasset hennes alder.
I lys av Filips unge alder, manglende erfaring og sivilstatus,
og positive vurderinger til tross,
mener jeg at barnet bør plasseres i fosterhjem.
Formynder...
Fosterhjem er ofte en velsignelse for barn som er forlatt eller uønsket.
Men kall dem hva du vil, dette er barnehjem.
Hva er viktigst? Dyp kjærlighet og tilknytning?
Klisjeer om fosterhjem? Vi kaller dem "hjem" for å lette samvittigheten vår.
For vi ville aldri ha sendt våre egne barn dit.
Kan en som var helt ute av kontroll, en som liker å drikke og feste,
plutselig bli et forbilde for et lite barn?
Kan en slik person være en verdig omsorgsperson?
Kan en som ikke skyr alkohol og Gud vet hva,
ta vare på et sårbart menneske?
Trygghet? Verdier?
Dommer, denne beskrivelsen passer på mange familier i dette landet.
Øl etter jobb, vin til middag, ingen interesse for barnets saker,
og timer brukt på å stirre tomt på telefonen eller TV-en?
En tradisjonell familie er ikke perfekt! Salen bør ikke la seg lure av stereotyper.
La oss se oss selv i speilet og spør:
Hender det ikke at vi også forsømmer våre egne barn?
Han er homofil.
Dommer.
Advokat...
Vennligst forklar din klient om reglene i retten.
Selvfølgelig, jeg beklager.
-Er du homofil? -Jeg sa jo nettopp det.
Det er ikke det saken handler om. Advokat!
Kan du få klienten din under kontroll?
-Jeg skal prøve. -Takk, dommer.
Det bør du, advokat. Tålmodigheten min er stor, men den har sine grenser.
Min klient er bekymret for fremtiden til sitt kjære barnebarn.
Etter tapet av søsteren, har Filip modig forsøkt å være far, men...
Alle vet jo utmerket godt at de unge også må få en sjanse.
-Og bør ikke alderdommen hvile? -Advokat.
-En enslig far er ikke et fullverdig hjem. -Det er et kjærlig hjem.
Olga, Tosias farmor, er villig til å skape
et stabilt, trygt og kjærlig hjem for barnebarnet sitt.
Du er vel enig i at kjærlighet ikke kan måles i rikdom?
Det er demagogi.
Her er jeg enig med deg.
Unnskyld meg. Får jeg si noe?
Og hvem er du?
Jeg er, eller jeg var, Ankas beste venninne.
Filips søster.
Jeg har kjent Filip siden han kom til Warszawa.
Men det er ikke poenget...
Jeg ville bare si at... Jeg var bare 16 år da jeg ble gravid.
Ingen brydde seg om jeg ville gi barnet det det trengte,
om jeg ville være en god mor.
Det var ikke lett.
Men jeg klarte det.
Og jeg vet én ting.
Alt handler om kjærlighet.
Så enkelt er det.
-Kjærlighet er viktigst. -Det er ikke relevant.
Jo! Vi snakker om barnets beste. Ser dere ikke at han vil gjøre alt for henne?
Han har vært faren hennes fra dag én...
Hvem er det denne damen vitner som?
Kan jeg fortsette?
Som jeg sa, Tosias bestemor vil gi henne et stabilt miljø.
Hennes stabile familie og økonomiske situasjon
vil gi et trygt grunnlag for Tosias utvikling.
-Har du et alkoholproblem? -Unnskyld?
Jeg spør om hun har et alkoholproblem.
Ikke relevant.
-Interessant. Men likevel... -Advokat.
-Kom til saken. -Selvsagt.
Bildet advokaten tegner har lite med virkeligheten å gjøre.
Jeg har en avisartikkel her, sitat:
"Full mor mister sønn på stranden."
Skal vi tro på en tabloidavis?
Sønnen hennes er her.
Hun forlot ham på stranden da han var seks år.
For du var den fulle moren, ikke sant?
Nå?
Vi får se hva psykologen sier etter å ha snakket med Krzysiek og moren.
La oss holde motet oppe.
Jeg...
Jeg skrev ned alt, så...
-Et barn kompliserer ting. -Hør her...
Nei, vent litt.
Unnskyld.
Hør her, jeg...
Saken er...
Jeg er forelsket i deg. Jeg vil at du skal vite det.
Og at folk er sammen, har barn og er lykkelige.
Og jeg skjønner at Tosia ikke er ditt barn...
Jeg har ingen erfaring med forhold, men jeg tror at hvis det er noe stort...
Noe stort som skjer mellom to mennesker...
Noe dyrebart, kjærlighet...
Er det kjærlighet, er det verdt å kjempe for det.
Ok.
Filip...
-Har du på deg T-skjorta mi? -Fordi den lukter deg.
Jeg slutter kl. 23.
Kan jeg stikke innom?
Jeg sover kanskje.
Det blir kanskje litt sent.
Du skjønner ingenting, gjør du vel?
Ingenting bekymrer deg.
Mitt bekymringsløse lille venn.
Det stemmer.
Det er deg jeg snakker til.
Liker du egget ditt?
Det går bra.
Og like etterpå brakk mamma armen.
Å drikke og klatre i trær går aldri bra.
Se, der er vi tre.
Vi har det bra.
Klesvasken råtner ikke, og søpla er tatt ut.
Ikke sant?
Tosia er mett.
Hun spiser grønnsakene sine.
Vi gjør så godt vi kan.
Akkurat her.
Nå kan dere komme inn.
Vi får snart vite det.
Tekst: Ole Olsen plint.com