- Milyen volt a hangja a telefonban? - Normális.
Sőt, kedves.
Biztos, hogy ez jó ötlet?
Nem.
De azt hiszem jó, ha van egy nagymamája.
Nekem nem volt, így nem tudom.
Amikor teherbe estem, a nagymamám, vagyis anya anyja...
csak átölelt, egy szót sem szólt róla.
Anya meg két napig üvöltött.
Egy jó fej nagyi aranyat ér.
Megyünk?
Menjünk!
Tizenkettő.
Beszéltél Pawellel?
Nem. Még nem keresett.
- Talán neked kéne... - Neked kéne beszélned Adammal, nem?
Köszi.
BÜSZKE 1. ÉVAD 8. RÉSZ
- Jó napot! - Jó napot!
Filip Raczynski.
Tudom. Jöjjenek!
Köszönöm, hogy eljött hozzám. A hívásom...
talán meglepetésként érte.
Igen. Hívjon Filipnek!
És a hölgy?
Kiki.
Én vagyok, izé, voltam Anka barátnője.
Szép kis kéró.
Erősítést hozott.
- Fél tőlem? - Miért? Kéne?
Az unokám.
Olyan szép.
Igen. Útközben elaludt.
Jöjjenek!
Ne vegyék le a cipőt!
Ez egy igen elegáns háztartás.
Jöjjenek!
Az úr Filip.
Ő pedig...
Kiki.
Ő az unokám, Tosia.
- Ada. - Filip.
- Kiki, szia! - Örvendek.
A férjem, Jeremi.
Jeremi. Örülök, hogy megismerhetlek.
- A fiunk. Bemutatkozol? - Hogy hívnak?
- Ksawery. - Szia!
És a bátyám, Hubert.
- Hubert. - Kiki, szia!
Hubert.
Jó, hogy itt vagytok. Anya annyi kaját főzött...
Legalább nem vész kárba.
Olyan édes!
Teljesen olyan, mint Krzysiek.
Igen, hasonlít.
- Mit kértek inni? - Hubert!
Csendben! Felébreszted. Menjünk a műterembe!
- Egy pohár vizet elfogadnék. - Ugyan már! Van bor.
Becsukjam az ajtót?
Nem, vezetek. Jó lesz a víz.
- A szőlő majd ellazít téged. Hidd el! - Ne erőltesd! Citromot?
Igen, szuper.
- Bort? - Nem. Itt van Tosia.
Köszönöm.
Biztos Krzysztof az.
Beengednéd?
Én vettem Tosiának egy apróságot.
Felpróbáljuk, ha felébred.
Nem tudom pontosan a méretét.
Biztosan jó lesz. Nagyon köszönöm.
Nos, együtt a család.
Beszélhetnénk?
Beszélgethetünk.
Inkább a konyhában.
Elnézést.
Úgy látom, nem igazán örül a találkozónak.
- Ő már csak ilyen. Ritkán jókedvű. - Mondtam, hogy ki lesz akadva.
- Neked mindig mondanod kell valamit. - Ne kezdd el!
Legyünk túl anya születésnapján! Szép gyorsan.
Szuper, hogy eljöttetek.
Milyen volt az út idefelé? Volt dugó?
- Igen, ez Varsó. - Ja.
Krzysztof!
Fiam, kérlek, maradj!
Hogyha tudtuk volna, hogy ma van a születésnapja,
hoztunk volna ajándékot.
Ugyan! Ez nem annyira egyértelmű. Honnan tudhatták volna?
Nagyon örülök neki, hogy ma mind itt vagyunk,
és remélem, hogy mostantól gyakrabban lesz így.
- Mire fel ez a cirkusz? - Ugyan már!
Meg akartam köszönni Filipnek, hogy ilyen remekül bánik Tosiával.
Talán nem ez a legjobb pillanat,
de úgy vélem, hogy szembe kell néznünk a nehéz helyzetekkel,
és nem dughatjuk homokba...
Ksawery, ne kattogj!
A fejünket. Ezért gondolom úgy,
hogy Krzysztofnak örökbe kellene fogadnia Tosiát.
Ne mondd meg, mit kéne tennem.
Kérlek!
- Mi a francnak mondtad el? - Krzysiek!
Nyugodj le!
Ksawery! Vedd el szépen a telefonom, és menj a másik szobába! Nézz valamit!
Egy gyereknek család kell.
Tosiának van családja.
Világosan megmondtam, hogy nem akarom.
"Nem akarom azt a gyereket."
Egy felnőtt férfinak felelősséget kell vállalnia.
Talán én egyszerűen nem tudok.
- Nem tudom, ki a hibás. - Hadd találjam ki!
- Én vagyok az? - Nem tudom.
Nem ezt mondtam, de lehetséges.
Azért van házasság, hogy ne beszéljünk ilyen badarságokat.
Az emberek megházasodnak, és gyerekeik lesznek.
Nem úgy, mint most:
nyitott kapcsolatok, szingli anyák, öngyilkosság.
A te fejedben ez mind összefügg, igaz? Élettársi kapcsolat, öngyilkosság.
- A felmelegedés is benne van? - Mert minden a szórakozásról szól.
- "Csinálj, amit akarsz." - Talán hagyd abba az ivást.
- Miért, aggódsz értem? - Igen, aggódom érted!
Rég nem láttalak józanul.
Oké.
- Boldog vagy? - Remek, anya.
Remek, mint mindig.
Nem hagy foltot.
Neked még kutya sem való.
Nemhogy gyerek.
Tölts nekem!
- Szenvedtetek hiányt bármiben valaha? - Igen. Belőled.
Kulcsos gyerek voltam.
Mindig dolgoztál,
és utána dühös voltál, hogy gondoskodnod kell rólunk.
Rólunk vagy a házról.
- Igazságtalan vagy. - Tényleg?
Tudtad, hogy falcolt?
Tudtad? Vagy nem?
Jól van. Kiki...
- Menjünk! - Ne! De miért? Üljenek le!
Családi ügyekről beszélünk, családtagokként.
Na, kérem!
Nem te voltál az egyetlen, akinek dolgoztak a szülei.
Minden családnak vannak problémái!
- Nem vagyunk diszfunkcionálisak... - De azok vagyunk.
Mondd ki egyenesen, hogy diszfunkcionálisak vagyunk!
A legszebb gyerekkori emlékeim a szomszéd bébiszitterhez kötődnek.
A legszebb gyerekkori emlékeim, egy idegen emberhez!
Elég már!
Emlékszel, hogy felpofozott?
Na? Hogy is volt, anya?
- "Csípős szájra csípős pofon." Igaz? - Az istenit már! Hagyd abba!
Ada, elég már a könnyekből!
Nem voltunk boldogok, anya.
Krzysiek! Na ne már, te hülye vagy?
Ki boldog manapság? Na? Van itt bárki, aki boldog?
- Ez az élet. - Nem, anya, ez nem élet.
Nem szabadna annak lennie.
És baromság, hogy a házasság kibaszott varázsgyógyszer.
Nem az! Mert a házasság felelősség!
Megházasodsz, és gyerekeid lesznek.
Megkérdezted magadtól, hogy jó anya lennél-e?
Vagy hogy akarsz-e egyáltalán gyerekeket nevelni?
Még az unokádat sem szereted!
Én pedig pont olyan vagyok, mint te, mert én sem szerettem soha senkit!
A legszebb éveimet elpazaroltam arra, hogy embert faragjak belőletek.
Az apátokkal együtt...
Vedd csak bele apát is a tökéletes család ideális képébe!
Apát!
Állandóan veszekedtetek.
Minden házaspár veszekszik. Ez már csak ilyen.
Igen? És a csenddel büntetés?
Amikor megsértődtél, és nem vettél ételt?
Amikor otthon nem volt mit enni? Amikor apától kellett pénzt kérnem
a kibaszott kajára, hogy legyen valami?
Amikor hazajött, rettegtünk, hogy megint veszekedni kezdtek,
ő megsértődik, és két hétig megint nem szól hozzánk!
Mintha nem is léteznénk.
Talán nem volt tökéletes, de törődött veletek!
Faszomat!
Csak a maga kibaszott kurva módján!
Azzal, hogy semmibe vette Adát, őt meg debilként kezelte,
mert nem volt kitűnő tanuló?
Micsoda boldogság!
Azt akarta, hogy felelősségteljes felnőttek legyetek!
Felelősségteljesek, mi?
Egy ilyen kicsi gyereknek annak kell lennie? Ekkora voltam!
Felelős azért, hogy ti ketten szeressétek egymást?
Hogy ne veszekedjetek?
És hogy egyszer a kurva életbe emberek módjára beszéljetek egymással!
Kedves Filip!
Senki sem várhatja el magától, hogy ekkora felelősséget vállaljon fel,
ezért Krzysztof fog gondoskodni a lányáról.
Tedd el a bort!
Csak aggódom Tosiáért.
Maga fiatal. Maga előtt még az élet...
- Hagyd abba! - Most nem hozzád beszélek.
Egy gyereknek szeretet kell.
És velünk ellentétben ő szereti.
Jó, de ő egy buzi.
Sajnállak, anya.
De a hús jó volt, nem igaz?
Lehet, hogy furcsa, de...
- Sajnálom Olga nénit. - Én nem.
Hülyeség volt idejönnünk.
Te is kérsz a kezedre?
Ne edd meg!
Ott hagyták Tosia ajándékait.
Az első találkozásunk nem sikerült túl jól.
Úgy érti, lesz több is?
Most már egy család vagyunk.
Csak képen mutatna jól.
Jobb középre állni, különben kivágnak róla.
Bemehetek?
Tessék!
Szia, kicsi lány!
- Szia! - Kér valamit inni?
- Igen. - Mit adhatok?
Jó lesz a víz.
Ajaj, istenem!
Hát mid van ott neked, Tosia?
Tosia, nézz ide!
Nézd csak, milyen ajándékot hozott neked a nagymama!
Látod, milyen szép ruhát kaptál?
Hercegnőset.
Csak hűtött szénsavas van.
Sebaj.
Na? Felpróbálod? Gyere csak!
- Citromot? - Kérek.
Megteszed a nagyinak, hogy felpróbálod ezt a ruhát?
Jól van. Azt hiszem, most már itt az ideje lassan ágyba menni.
Később leszel hercegnő. Uzsgyi! Irány most az ágy!
A nagyi kedvéért nem tehetünk kivételt?
Ha lefekvésről van szó, nincsen kivétel.
Rendben.
Szia, kicsi lány! Szia!
Mi ez az egész?
Először meghív minket, aztán idejön, és nagymamának nevezi magát...
- Mert én vagyok a nagymamája. - Ne jöjjön ide többet!
Örökbe fogadom Tosiát.
Remélem, megérti.
Tudtál róla?
Miről?
Anyád tegnap azt mondta, hogy örökbe fogadja Tosiát.
- Mondasz valamit? - Gyere be!
Te tudtál róla?
- Nem tudtam. - Ezt nem teheti meg.
- Én megértem... - Szart sem értesz. Tiltsd meg neki!
Bassza meg!
Maga a legközelebbi rokona. Erős a kötelékük.
Már olyan neki, mint az apja. Erre építjük az érvelésünket.
Ha sikerül megszereznünk a felügyeletét,
nagy esélye lesz az örökbe fogadásra és szülői jogokra.
Tegnap meghívott Krzysztof anyja. Tosia nagyija.
- Miért? - Meg akarta ismerni az unokáját.
Mintát vehettek Tosia genetikai állományából.
Megkérdőjeleztem volna az apaságot.
- Biztos, hogy ő a biológiai apja. - Ezt nem tudhatjuk biztosan.
Ráadásul tudtunk volna vele egy kis időt nyerni.
Minél tovább van magával Tosia, annál mélyebb lesz a kapcsolatuk.
Bizonyítja, hogy alkalmas szülőnek. Így nehezebb elvenni.
Nem vettek mintát. Vele voltam.
A bíróság általában a vér szerinti szülő javára dönt.
Sose érdeklődött, nem keresett kapcsolatot.
Mondhatják, hogy Anka távol tartotta tőle, mert magának akarta a babát.
És ő szenvedett, mert szereti a lányát.
Attól, hogy valaki mond valamit, az még nem lesz igaz, de rendben van...
Nem nagy dolog, csak legközelebb mindenről tájékoztasson
az üggyel kapcsolatban, megértette?
Eljött hozzám a nagyi.
Örökbe akarja fogadni Tosiát.
Akkor megszívtuk.
- Szia! - Szia!
Bocs, de ki kellett szellőztetnem a fejem.
Semmi gond.
Hogy van Tosia?
Jól. Alszik.
Sose köszöntem meg, amit a megállóban mondtál.
Hogy Tosiának apa kell, nem egy piás nagybácsi.
Mindig számíthatsz rám.
Mit mondott Teresa?
Hogy szét fogjuk zúzni azt a banyát.
Jól van. Szeretlek.
Gyere! Menjünk!
Na?
Kész van?
- Mindjárt hányok az idegességtől. - Fogd meg!
Filip, mondanom kell valamit.
- Tudom. - Nem, várj...
Adam vár minket.
- Gyere! Örülök. - Mert?
Hogy Adam vár ránk. Hozod a babakocsit?
Drukkolok nektek.
Köszönjük.
- Gyere ide! - Miért?
Csak csináld, basszus!
Te szomszédként kész rémálom voltál.
- Valami keményet éreztem. - Jézusom! A telefonom.
Hát, remélem is.
Te őrült vagy.
Elvesztette a fogadást.
- Józan voltam? - Jön egy százassal.
- Na és józan voltam? - Nem.
Nem szép dolog kihasználni egy bódult állapotú nőt.
Mi volt a fogadás?
A halotti toron tettük. Hogy Filip nem fogja bírni, és feladja.
A tesztekbe vetett legnagyobb bizalom ellenére is
a szakvélemény a személyes interjún is alapul.
A teszt értelmezés kérdése.
Az interjún alapuló teszt adja a leghitelesebb véleményt.
Filip Raczynsky magas szintű empátiával rendelkezik.
Őszinte, nyitott, tisztában van a kihívásokkal és a felelősséggel.
A gyermek biztonságban van mellette, és az igényei kielégítettek.
A helyszínen tett látogatás és ellenőrzés után
megállapítom, hogy a lakás tiszta, rendezett,
a gyermeknek az életkorának megfelelő szobája van.
Figyelembe véve az úr fiatal korát,
tapasztalatlanságát, családi állapotát,
a pozitív vélemények ellenére
úgy vélem, a gyermeket nevelőotthonban kellene elhelyezni.
Tisztelt Bíróság!
Az állami nevelőotthonok gyakran
áldást jelentenek a nem kívánt gyerekeknek.
De akárhogy is nevezzük, ezek árvaházak.
Mondják! Mi fontosabb vajon: a mély szeretet,
vagy a közhelyek a nevelőotthonokról,
amiket otthonnak nevezünk, hogy megnyugtassuk a lelkiismeretünket,
mert a saját gyerekeinket sose küldenénk oda.
Lehet-e bárki, akinek kicsúszott az élete,
aki szeret inni és szórakozni,
egyik napról a másikra példakép egy kisgyerek számára?
Gondolja, hogy ilyen ember méltó szülő lehet?
Aki nem veti meg az alkoholt, és ki tudja, még mit,
képes gondoskodni egy védtelen gyermekről?
Biztonságot nyújtani neki és értékrendet tanítani?
Bíró úr, kérem, hiszen az iménti leírás számos családra ráillik.
Sör munka után, bor vacsorához, gyerek iránti érdeklődés az nincsen,
üresen bámulják a telefont vagy a tévé képernyőjét.
Egyetlen család sem tökéletes!
Legalább ez a terem ne hagyja magát megtéveszteni
az uralkodó sztereotípiáktól.
Nézzünk tükörbe, és tegyük fel a kérdést:
nem hanyagoljuk el néha még a saját gyerekeinket is?
Az úr meleg.
Bíró úr, kérem!
Üljön le, ügyvédnő!
Ön pedig figyelmeztesse az ügyfelét a bírósági magatartás szabályaira.
Természetesen. Elnézést!
- Maga homoszexuális? - Épp most mondtam.
Ez nem tárgya a mai tárgyalásnak. Tisztelt ügyvéd úr!
Rendreutasítaná az ügyfelét, kérem?
- Megpróbálom. - Köszönöm a gyámügynek.
Úgy legyen, ügyvéd úr! Hatalmas türelmem van,
de azért van határa. Parancsoljon!
Az ügyfelem egyszerűen aggódik szeretett unokája jövőjéért. Ennyi.
Raczynsky úr, miután elveszítette a nővérét,
bátran megpróbált apa lenni,
de mindannyian jól tudjuk, hogy a fiatalságnak ki kell élnie magát.
- Az öregségnek meg nem kéne pihennie? - Kérem, ügyvédnő!
Egy egyedülálló apa nem teljes család.
De legalább szerető család.
Olga asszony, a gyermek apjának édesanyja,
kész stabil, teljes, gazdag, szerető otthont teremteni az unokájának.
Egyetért abban, ügyvéd úr velem, hogy a szeretet nem mérhető vagyonban?
Ez demagógia, ügyvédnő.
Most egyetértek a kollégával.
Elnézést!
Mondhatok valamit?
És maga kicsoda?
Én vagyok... voltam...
Anka barátnője.
Filip nővéréé.
Én azóta ismerem Filipet, hogy Varsóba jöttek.
Mármint... Nem ezt akartam mondani...
Azt akartam mondani,
hogy tizenhat voltam, amikor teherbe estem.
És senkit sem érdekelt, hogy meg tudom-e adni a gyereknek, amit kell,
vagy jó anya leszek-e.
Nem volt könnyű.
De sikerült.
És egyet tudok.
A legfontosabb a szeretet.
Egyszerű.
- Azon múlik minden. - Nem értem, ez miért releváns.
Jézusom, de az! Mindenki arról beszél, mi a gyerek érdeke.
Nem látja senki, hogy ez a fiú mindent megtenne érte?
Az első naptól fogva az apjaként gondoskodik róla, és nincs...
Továbbra sem értem, milyen minőségben tanúskodik ez a hölgy.
Folytathatom, bíró úr?
Ahogy mondtam, a gyermek nagymamája stabil körülményeket biztosítana.
Stabil családi környezetet, biztos anyagi támogatást,
biztonságos teret teremtene a gyermek fejlődéséhez.
Van önnek alkoholproblémája?
Tessék?
Azt kérdezem, van-e alkoholproblémája. Egyszerű kérdés.
Nem releváns.
- Ez érdekes! Mindazonáltal... - Ügyvédnő!
A tárgyra, kérem!
Természetesen.
Attól tartok, hogy az ügyvéd úr által festett kép távol áll a valóságtól.
Van nálam egy újságcikk, amelyből idéznék:
"Az ittas anya elvesztette fiát a strandon."
Most valami bulvárlapnak fogunk hinni?
Nem kell. Itt van Olga asszony fia.
Hatéves korában a strandon hagyta őt.
Mert maga volt a részeg anya, igaz?
Mi van?
Meglátjuk, mit mond a pszichológus,
miután beszélt Krzysiekkel és az anyjával.
Maradjunk pozitívak!
Szóval én leírtam az egészet egy papírra, hogy...
- Egy gyerek bonyolítja a dolgokat. - Nem, figyelj...
Ne! Várj egy kicsit!
Bocsánat.
Hallgass meg!
Én...
Az a helyzet...
Szerelmes vagyok beléd.
Azt akarom, hogy tudd.
És hogy az emberek együtt vannak, gyerekeik vannak, és boldogok.
És értem azt, hogy Tosia nem a te gyereked...
Nekem nincsen tapasztalatom kapcsolatokban,
de szerintem, ha van valami nagy...
Ha valami nagy dolog történik két ember között,
valami értékes. Szerelem...
Ha van szerelem, érdemes harcolni érte. Ezt gondolom.
Oké.
Filip!
Az én pólóm van rajtad?
Igen. Érezni akartalak.
Este tizenegykor végzek.
Átugorjak?
Lehet, hogy alszom.
Kicsit késő nekem.
Te semmit sem értesz, igaz?
Semmi sem idegesít.
Gondtalan kis tökmag vagy.
Na? Igen.
Hozzád beszélek. Hozzád.
Ízlik a tojás?
Semmi baj.
Egy pillanattal később anyád eltörte a karját.
Tudod, az ivás és a fára mászás együtt sosem jó ötlet.
Nézd csak! Ezek mi vagyunk.
Jól megvagyunk.
Nem rohad a mosatlan, és a szemetet is kiviszem.
Igaz?
Tosia sose éhezik.
Eszik zöldséget.
Amit tudunk, megteszünk.
Rakjuk ide!
Fáradjon be!
Nyugi! Hamarosan megtudjuk.
Magyar szöveg: Giczy-Reviczky Nóra Iyuno