איך היא נשמעה בטלפון? -רגיל.
נחמדה, אפילו.
אתה בטוח שזה רעיון טוב?
לא.
אבל כנראה שנחמד שיש סבתא. נראה לי.
לא הייתה לי סבתא, לא יודע.
כשנכנסתי להיריון, סבתא שלי, אימא של אימא...
היא פשוט חיבקה אותי ולא אמרה על זה מילה.
ואימא צעקה במשך יומיים.
סבתא טובה היא כמו זהב טהור.
שנלך?
כן.
מספר 12.
דיברת עם פאוול?
לא. הוא לא עונה לי לטלפונים.
אולי כדאי ש... -אולי כדאי שתדברי עם אדם?
שלום. -שלום.
פיליפ רצ'ינסקי.
אני יודעת. היכנסו.
מר רצ'ינסקי, תודה שבאת. הטלפון שלי...
אולי הפתיע אותך.
כן. תקראי לי פיליפ.
ואת, גברת?
קיקי.
הייתי... חברה של אנקה.
בית יפה.
הבאת תגבורת.
אתה מפחד ממני?
אני צריך?
הנכדה שלי.
כמה שהיא יפה.
כן, היא נרדמה בדרך.
היכנסו.
אל תורידו את הנעליים.
זהו בית אלגנטי.
בואו.
זה פיליפ.
זאת...
קיקי.
וזאת הנכדה שלי, אנטונינה.
אדה. -פיליפ.
קיקי, שלום. -נעים מאוד.
בעלי, ירמי.
ירק. נעים מאוד.
זה הבן שלנו. תוכל להציג את עצמך? -איך קוראים לך?
קסאוורי. -שלום.
וזה אחי, הוברט.
הוברט. -קיקי, היי.
הוברט.
טוב שבאתם, אימא הכינה כל כך הרבה אוכל...
לא יישאר כלום.
היא כל כך מתוקה.
בדיוק כמו קשישק.
כן, נכון.
מה תרצו לשתות? -הוברט!
תהיה בשקט, אתה תעיר אותה. בוא נלך לחדר העבודה.
כוס מים? -בחייך, יש יין...
לסגור את הדלת?
אני נוהגת, אז רק מים.
ענבים ירגיעו אותך. -תפסיק עם זה. עם לימון?
כן, מעולה.
יין? -לא, אני עם טושה.
תודה.
זה בטח קשישטוף.
תפתחי לו?
הבאתי לטושה משהו קטן.
נמדוד את זה כשהיא תתעורר,
אני לא יודעת מה המידה שלה.
אני בטוח שזה יתאים. תודה.
כל המשפחה הגיעה.
אפשר לדבר איתך?
אנחנו מדברים.
אני מעדיף שנדבר במטבח.
תסלחו לי.
נראה שקשישטוף לא מרוצה מהביקור שלנו.
ככה הוא. כמעט אף פעם לא מרוצה. -אמרתי לך שהוא יכעס.
כל מה שאתה עושה זה לדבר. בחייך. -אל תתחילי...
בואו נסיים עם יום ההולדת של אימא, כמה שיותר מהר.
איזה יופי שבאתם.
היו פקקים בדרך?
אתה יודע, זו ורשה. -נכון.
קשישטוף!
בני, תישאר, בבקשה.
אם היינו יודעים שזה יום ההולדת שלך, היינו מביאים מתנה.
איך יכולת לדעת אם אתה לא בן משפחה?
אני שמחה מאוד שכולנו כאן היום,
ואני מקווה שניפגש כך לעיתים קרובות יותר.
לשם מה ההצגה הזאת? -בחייך.
רציתי להודות לפיליפ על כמה שהוא נהדר עם טושה.
אולי זה לא הרגע הכי מתאים, אבל...
אני מאמינה שצריך להתמודד עם מצבים קשים,
ולא לטמון את הראש בחול.
קסאוורי, תפסיק להקיש.
לטמון את הראש בחול. לכן אני חושבת...
שקשישטוף צריך לאמץ את טושה.
אל תכתיבי לי מה לעשות.
קשישק.
למה לעזאזל סיפרת לה? -קשישק...
תירגע.
קסאוורי, קח את הטלפון שלי ולך לצפות במשהו בחדר השני.
ילד צריך משפחה.
לטושה יש משפחה.
הייתי ברור שאני לא רוצה את הילדה הזאת.
"אני לא רוצה את הילדה הזאת."
גבר בוגר צריך לקחת אחריות.
אולי אני פשוט לא בוגר.
מי אשם בזה? -אפשר לנחש?
אני? -אני לא יודע.
אבל זה ייתכן.
הנישואים הם התרופה לשטויות כאלה.
אנשים מתחתנים ומביאים ילדים.
לא כמו היום, עם מערכות יחסים פתוחות, אימהות חד-הוריות, התאבדויות.
בראש שלך, הכול מתחבר.
הרווקות מובילה להתאבדות.
גם ההתחממות הגלובלית קשורה לזה? -הכול בשביל הכיף, נכון?
"לעשות מה שבא לך." -אולי תפסיקי כבר לשתות.
אתה דואג לי? -כן, אני באמת דואג!
הרבה זמן שלא ראיתי אותך פיכחת.
בסדר.
מרוצה? -נהדר, אימא.
נהדר, כמו תמיד. תודה.
זה לא ישאיר כתם.
אסור לתת לך לגדל אפילו כלב.
שלא לדבר על ילדים.
תמזוג לי.
היה חסר לך משהו אי פעם? -כן.
אותך.
הייתי ילד מפתח.
את תמיד היית בעבודה,
והיית מתעצבנת שאת צריכה לטפל בנו
ולטפל בבית.
אתה לא הוגן. -באמת?
את יודעת שאדה חתכה את עצמה?
ידעת? או שלא ידעת?
טוב, קיקי...
בואי נלך. -אבל למה? שבו.
אנחנו מדברים על ענייני משפחה, כמשפחה.
שבו.
אתה לא היית הילד היחיד שההורים שלו עבדו.
לכל משפחה יש בעיות משלה!
אנחנו לא משפחה לא מתפקדת... -אבל אנחנו כן.
בואי נקרא לילד בשמו. אנחנו משפחה לא מתפקדת!
הזיכרונות הכי טובים שלי מהילדות הם בכלל עם השכנה השמרטפית.
הזיכרונות הכי יפים מהילדות, עם אדם זר!
מספיק!
את זוכרת איך היא סטרה לנו?
איך היית אומרת?
"לחי שורפת לפה חצוף." -בחייך, תפסיק כבר!
אדה, מספיק לבכות.
לא היינו מאושרים, אימא.
קשישק... מה, אתה טיפש?
מי בכלל מאושר בימינו? מישהו פה מאושר?
קוראים לזה "חיים". -אלה לא חיים. הם לא אמורים להיות ככה.
והנישואים הם לא תרופת פלא, לעזאזל.
הם כן! זו אחריות!
מתחתנים ומביאים ילדים.
את שאלת את עצמך אם תהיי אימא טובה?
או אם את בכלל רוצה ילדים?
את אפילו לא אוהבת את הנכד שלך!
ואני בדיוק כמוך,
כי מעולם לא אהבתי אף אחד!
בזבזתי עליך את השנים הכי טובות שלי. אבא שלך ואני...
את מכניסה את אבא לתמונה היפה הזאת של המשפחה המושלמת!
אבא!
אתם תמיד הייתם רבים.
כל הזוגות רבים, ככה זה.
וכשהוא היה מסרב לדבר איתנו?
כשהיית נעלבת וסירבת לקנות מצרכים?
לא היה מה לאכול, והייתי צריך לבקש מאבא כסף
כדי שיהיה לנו אוכל בבית?
כשהוא היה חוזר הביתה, פחדנו שתתחילו לריב שוב,
והוא שוב לא ידבר איתנו למשך שבועיים!
הוא פשוט התעלם מאיתנו! -הוא לא היה מושלם, אבל היה אכפת לו!
היה אכפת לו?
בדרך הדפוקה שלו!
הוא פשוט התעלם מאדה והתייחס אליו כמו אל מפגר
רק כי הוא לא קיבל ציונים מושלמים.
איזה גן עדן!
הוא רצה שתגדלו להיות מבוגרים אחראיים!
אחראיים?
ילד כזה קטן? הייתי בגודל הזה!
אחראי על זה שתאהבו זה את זה,
שלא תריבו
ושתדברו זה לזה כמו בני אדם!
פיליפ היקר...
אף אחד לא יכול לצפות ממך לשאת באחריות שכזו,
אז קשישטוף הוא זה שידאג לבתו.
תורידו את היין מהשולחן.
אני פשוט דואגת לטושה.
אתה צעיר, כל החיים עוד לפניך...
מספיק. -אני לא מדברת אליך.
ילד זקוק לאהבה.
ובניגוד אלינו, הוא אוהב אותה.
אבל הוא הומו.
אני מרחם עלייך, אימא.
אבל הצלי היה טעים, נכון?
זה אולי נשמע מוזר...
אבל אני מרחמת על אולגה הזו. -אני לא.
לא היינו צריכים ללכת לשם.
רוצה קצת על היד?
אל תאכלי את זה!
שכחת את המתנות של טושה.
המפגש הראשון שלנו לא הלך כל כך טוב.
את מתכוונת שיהיו עוד מפגשים?
אנחנו משפחה עכשיו.
משפחות נראות טוב בתמונות.
כדאי שתעמוד במרכז, אחרת יחתכו אותך מהתמונה.
אפשר להיכנס?
בבקשה.
היי, מתוקה!
היי! -משהו לשתות?
כן. -מה?
מים זה בסדר.
איזה יופי!
מה יש לך שם?
טושה, תסתכלי על זה.
תראי מה סבתא הביאה לך.
תראי, איזו שמלה יפה!
לנסיכה שלי.
סודה, ישר מהמקרר.
שיהיה.
את רוצה למדוד? בואי אליי...
עם לימון? -כן, בבקשה.
תעשי לסבתא טובה
ותמדדי את השמלה?
אני חושב שהגיע הזמן להתכונן לשינה.
היא תהיה נסיכה אחר כך, עכשיו הגיע הזמן ללכת לישון.
לא נוכל לחרוג מההרגל למען סבתא?
כשמדובר בשעת השינה, אין חריגות.
הבנתי.
להתראות, מתוקה. ביי ביי.
במה מדובר?
את מזמינה אותנו, את באה לכאן, את קוראת לעצמך סבתא...
אני הסבתא שלה. -אל תבואי לכאן שוב.
הגשתי בקשה לאמץ את טושה.
אני מקווה שתבין.
אתה ידעת?
ידעתי מה?
אימא שלך באה אליי ואמרה שהיא רוצה לאמץ את טושה.
אין לך מה לומר? -תיכנס.
אתה ידעת?
לא ידעתי.
היא לא יכולה לעשות את זה.
אני מבין... -שטויות. דבר איתה, תאסור עליה.
לעזאזל!
אתה בן המשפחה הקרוב ביותר שלה, יש ביניכם קשר חזק.
אתה למעשה האבא של טושה. זה יהיה קו ההגנה שלנו.
אם נצליח להשיג משמורת,
יהיה לנו סיכוי טוב לאמץ אותה ולקבל זכויות הורות.
אתמול פגשתי את אימו של קשישטוף. סבתא של טושה.
בשביל מה? -היא רצתה לפגוש את נכדתה.
הם יכלו לקחת מטושה דגימת דנ"א.
התכוונתי לערער על האבהות שלו.
הוא אביה הביולוגי. -אי אפשר לדעת זאת בוודאות.
חוץ מזה, זה גם היה קונה לנו זמן.
ככל שטושה נמצאת איתך זמן רב יותר, כך הקשר ביניכם מעמיק.
אתה מוכיח את עצמך כמטפל טוב, וזה מקשה יותר לקחת אותה ממך.
הם לא לקחו שום דגימות.
בתי המשפט לרוב פוסקים לטובת ההורה הביולוגי.
הוא מעולם לא ניסה ליצור איתה קשר.
הם יכולים לטעון שאנקה הרחיקה אותו כי היא רצתה את התינוק לעצמה,
ושהוא סבל מרוב אהבתו לבתו. אלה רק מילים.
אבל בסדר...
זה לא נורא, רק תעדכן אותי בפעם הבאה, טוב?
היא באה אליי אמש.
היא הגישה בקשה לאמץ את טושה.
אז הלך עלינו.
מצטער, הייתי צריך לנקות את הראש. -הכול טוב.
מה שלום טושה?
בסדר, היא נרדמה.
מעולם לא הודיתי לך על מה שאמרת לי בתחנת האוטובוס.
שטושה צריכה אבא, לא דוד שיכור.
תמיד לשירותך.
מה אמרה תרזה?
שנמחץ את הזקנה בבית המשפט.
אני אוהב אותך, טושה.
בואי נלך.
אז?
מוכנים?
אני כל כך לחוץ שאני עלול להקיא. -תחזיק אותה.
פיליפ, אני חייב לספר לך משהו.
אני יודע. -לא, חכה...
אדם מחכה.
אני שמח. -על מה?
שאדם מחכה לנו. את לוקחת את העגלה?
בהצלחה.
תודה.
בוא הנה.
למה?
פשוט תבוא, לעזאזל!
בתור שכן, היית בלתי נסבל.
הרגשתי משהו קשיח? -אלוהים... זה הטלפון שלי.
אני מקווה מאוד.
את משוגעת.
הפסדת בהתערבות.
הייתי פיכחת? -את חייבת לי מאה.
הייתי פיכחת? -לא.
לנצל אישה כשהיא תחת ההשפעה?
על מה התערבתם?
באשכבה. שפיליפ יוותר.
גם אם נאמין לחלוטין לבדיקות,
הדעה מבוססת גם על הריאיון.
תוצאות הבדיקות נתונות לפרשנות.
בדיקה המבוססת על ריאיון נותנת את חוות הדעת האמינה ביותר.
למר פיליפ יש רמת אמפתיה גבוהה,
הוא כן ופתוח, ומודע לאתגרים ולאחריות.
הילדה בטוחה תחת השגחתו,
וצרכיה מסופקים.
לאחר ביקור יסודי ובדיקה של הדירה,
אני מסיקה שהדירה נקייה ומסודרת,
לתינוקת יש חדר המתאים לגילה.
לאור גילו הצעיר של מר פיליפ, חוסר הניסיון שלו ומעמדו המשפחתי,
למרות חוות הדעת החיוביות,
אני סבורה שיש לשכן את הילדה במשפחת אומנה.
אדוני השופט...
משפחות אומנה הן לעיתים קרובות
מתנה משמיים לילדים נטושים או לא רצויים.
אבל איך שלא נראה להם, אלה עדיין בתי יתומים.
מה חשוב יותר? אהבה עמוקה וקשר אמיתי,
או קלישאות ריקות על בתי אומנה
שאנו מכנים "בתים" כדי להרגיע את מצפוננו,
כי אף אחד מאיתנו לא היה שולח לשם את ילדיו.
האם מישהו שהיה חסר שליטה,
שאוהב לשתות ולחגוג,
יכול להפוך בן לילה למודל לחיקוי לילדה קטנה?
האם אדם כזה יכול להיות מטפל ראוי?
האם מישהו שאינו נרתע מאלכוהול, ואלוהים יודע מה עוד,
מסוגל לטפל בילדה חסרת ישע?
לדאוג לביטחונה, להקנות לה ערכים?
כבוד השופט, התיאור הזה מתאים למשפחות רבות במדינה הזאת.
בירה אחרי העבודה, יין בארוחת הערב, חוסר עניין בענייני הילדים,
זמן שמתבזבז על מבט חסר הבעה בטלפון או במסך הטלוויזיה?
גם משפחה גרעינית רחוקה מלהיות מושלמת!
לפחות כאן בחדר הזה, אסור לנו להיכנע לסטריאוטיפים.
בואו נביט במראה ונשאל את עצמנו,
האם גם אנחנו לא מזניחים לפעמים את ילדינו?
הוא הומו.
כבוד השופט.
אדוני הפרקליט...
אנא הדרך את המרשה שלך
לגבי כללי ההתנהגות בבית המשפט.
כמובן, אני מתנצל.
האם אתה הומוסקסואל? -זה מה שאמרתי.
זו אינה מהות התיק. אדוני הפרקליט!
אתה מסוגל לשלוט במרשה שלך?
אני אנסה. -תודה, אדוני.
מוטב שתעשה זאת, אדוני הפרקליט. הסבלנות שלי אומנם רחבה,
אבל גם לה יש גבול. בבקשה.
הלקוחה שלי פשוט דואגת לעתיד נכדתה האהובה.
לאחר שמר פיליפ איבד את אחותו, הוא ניסה באומץ רב להיות אבא,
אבל כולנו יודעים היטב שצעירים זקוקים לחופש.
וזקנים לא זקוקים למנוחה? -גברתי הפרקליטה.
אב חד-הורי אינו בית שלם.
אבל זהו בית מלא אהבה.
גברת אולגה, סבתה של טושה מצד אביה, מוכנה להעניק
בית יציב, חם ואוהב לנכדתה.
אתה ודאי מסכים, אדוני הפרקליט, שאהבה לא נמדדת בכסף?
זו דמגוגיה.
אני מסכימה איתך.
סליחה.
מותר לי לומר משהו?
ומי את?
אני הייתי...
החברה הכי טובה של אנקה.
אחותו של פיליפ.
אני מכירה את פיליפ מאז שהוא הגיע לוורשה.
אבל זו לא הנקודה...
רציתי לומר ש...
אני הייתי בת 16 כשנכנסתי להיריון.
ולאף אחד לא היה אכפת אם אתן לילדתי את מה שהיא צריכה,
או אם אהיה אימא טובה.
זה לא היה קל.
אבל הצלחתי.
ודבר אחד אני יודעת.
הכול עניין של אהבה.
זה הכול.
האהבה היא הכי חשובה. -זה לא רלוונטי.
זה כן רלוונטי! כולכם מדברים על טובת הילדה,
אבל אתם לא רואים שהוא מוכן לעשות למענה הכול?
הוא היה אבא שלה מהיום הראשון...
האישה הזאת מעידה בתור מי, בדיוק?
אני יכול להמשיך?
כפי שאמרתי, סבתא של טושה תספק לה סביבה יציבה.
המשפחה היציבה שלה והביטחון הכלכלי שלה
יהוו סביבה בטוחה להתפתחותה של טושה.
יש לך בעיית שתייה?
סליחה?
אני שואלת אם יש לה בעיית עם שתיית אלכוהול.
זה לא רלוונטי.
מעניין. ובכל זאת... -גברתי הפרקליטה.
גשי לעניין.
כמובן.
התמונה שהציג אדוני הפרקליט רחוקה מאוד מהמציאות.
יש לי פה כתבה מהעיתון, ואני מצטטת,
"אם שיכורה מאבדת את בנה על חוף הים."
אנחנו באמת מסתמכים על צהובון?
בנה נמצא כאן.
היא השאירה אותו לבד על החוף כשהיה בן שש.
כי את היית האם השיכורה, נכון?
אז?
נראה מה הפסיכולוג יגיד
אחרי שידבר עם קשישק ועם אימו.
נשמור על גישה חיובית.
אני...
כתבתי הכול, כדי ש...
נכון, תינוקת מסבכת את העניינים. -תקשיב...
לא, חכה רגע.
אני מצטער.
תקשיב לי.
אני...
העניין הוא...
אני מאוהב בך.
אני רוצה שתדע את זה.
וכשאנשים חיים יחד, יש להם ילדים והם מאושרים.
ואני יודע שטושה היא לא הבת שלך...
אין לי ניסיון בזוגיות,
אבל אני חושב שאם יש משהו משמעותי...
אם קורה משהו משמעותי בין שני אנשים...
משהו יקר, אהבה...
אם יש אהבה, אז שווה להילחם למענה. זה מה שאני חושב.
בסדר.
פיליפ...
אתה לובש את החולצה שלי?
כי יש לה את הריח שלך.
אני מסיים ב-23:00.
לקפוץ אליך?
ייתכן שאני כבר אשן.
זה אולי קצת מאוחר.
את לא מבינה כלום, נכון?
שום דבר לא מלחיץ אותך.
דלעת שאננית שלי.
נכון.
אני מדבר איתך.
הביצה טעימה לך?
זה בסדר.
ומייד לאחר מכן, אימא שלך שברה את היד.
אלכוהול וטיפוס על עצים זה אף פעם לא שילוב טוב.
תראי, שלושתנו.
אנחנו מסתדרים.
הכביסה לא מצטברת, והזבל כבר בחוץ.
נכון?
טושה לא רעבה.
היא אוכלת את הירקות שלה.
אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים.
בדיוק כאן.
היכנסו, בבקשה.
עוד מעט נדע.
תרגום כתוביות: ליאור כרמל plint.com