היי, קיקי!
תוכלי לשמור על פלק לכמה ימים?
פאוול ואני נוסעים לחופשה.
כבר אכלת?
כן.
יין לארוחת הבוקר זה רעיון גרוע.
תראה מי מדבר.
אני מדבר מניסיון.
לך תזדיין.
איפה נינה?
אצל אדם, הזדקקתי לקצת מרחב.
אני יכול לעזור?
בטח, בבקשה, תעזור.
ברצינות, מה אני יכול לעשות?
תמצא לי בחור שלא יבגוד בי.
ועדיף שיהיה סטרייט.
קח, פלק.
אתה רוצה משהו? -לא, תודה.
בוא לפה.
כן, אתה יכול להשאיר את פלק.
אתה לא ממש אוהב להגיד תודה...
אבל תודה רבה.
בשמחה.
זה מעולה.
מישהו עשה קקי. אפשר להחליף לה?
בטח.
בואי הנה.
שבי.
תוכל לעשות את זה בשירותים? -לא, חכה.
מותק, זה הבית שלי, אז תסתום.
תוכל להביא את הדברים שלה? -כן. תעשה מה שאתה צריך.
נבלה את סוף השבוע עם פאוול. אני מחבב אותו. מאוד.
אז בבקשה, אל תעשי מזה סיפור, פשוט תהיי הילדה הכי טובה.
תהיי שמחה, אל תעשי בעיות ותחייכי.
היי! את שומעת אותי?
בוקר טוב.
תודה.
בואי, כנסי.
טושה אף פעם לא הייתה בים, ו...
היא רצתה שהפעם הראשונה שלה תהיה איתך.
אז זה היה הרעיון שלך?
ויש לנו הפתעה בשבילך.
אני שונא הפתעות.
אתה לא רוצה לדעת?
אבל אז, זו כבר לא תהיה הפתעה.
נכון.
יש שם מסעדה עם שני כוכבי מישלן.
נכון.
אומרים שהיא טובה.
הצלחת להזמין לנו שולחן?
אתה מדהים.
זאת הרכבת שלנו. -אתה מסתדר?
בטח! זאת הרכבת שלנו.
אתה פנוי? -כן.
אני רק אבדוק את ההזמנה שלכם.
אערוך לכם סיור ואראה לכם את הסוויטה.
בואו אחריי. -הגברת...
שלום! -שלום.
היי!
אתם צריכים עזרה? -לא, אני אקח את זה.
זו המסעדה.
הספא נמצא משמאל, אתם מוזמנים להשתמש בו מתי שתרצו.
מדהים.
החוף נמצא במרחק של כמה צעדים מפה.
תראי שם, כמה עצים!
העצים מדהימים! הם כל כך גבוהים.
והנה הים!
מדהים! בחירה מצוינת!
שוקולד... כמה רומנטי.
מה עכשיו?
מה שבא לך.
שלום.
סליחה.
משהו לא בסדר? -הכול בסדר, פשוט...
איפה תרצו את זה? -פה.
צריכים עזרה? -לא.
זה בסדר. -יום נעים.
תודה.
זה יפהפה. אל תשכח.
בא לך ללכת לים? -לים?
אתה יודע לשחות? -כן.
יופי.
נו? -רק שאלתי!
אני רואה את הפרצוף שלך. -איזה פרצוף?
אתה זומם משהו. -לא נכון.
נו? -בסדר...
אתה זוכר שחלמת לעוף?
כן.
מזג האוויר פשוט מושלם היום. אתה הולך להתלהב מזה.
להתלהב ממה?
גלישת עפיפונים.
גלישת עפיפונים? -ניסית פעם?
לא, בחייך... -זה רק אתה, השמש והמים.
מה?
בוא הנה.
למה?
פשוט תבוא.
שמת את הבושם שלי?
אני רוצה את הריח שלך.
הוא מעולם לא הביא לפה מישהו.
אני לא יודע למה זה מגיע לי.
אתה מוכן לעוף?
יש לי ברירה? -לא!
מה את מחזיקה שם?
עשית אותי רעב.
אני אמור להרגיש אשם?
לא. אני רוצה להיות רעב גם מחר.
טוב, בסדר.
היא תמיד קופאת!
חבר'ה, תעזרו לאגה!
טוב, תקשיבו רגע...
תסתכלו! איזה יופי, נכון?
אני כבר רוצה לחזור...
אימא!
שלום! -שלום.
בנות... -תזדרזו, חבר'ה!
איזה חדר? -אימא!
איזה מהם? -אנחנו בחדר חמש.
את עם הבנות.
אבא מתעורר לחיים בחופשה.
איזו חבורה...
הם רק אנשים. -בטח.
ראית איך הם הסתכלו עלינו?
איך?
אל תעשה מזה עניין. -בסדר. בא לך משהו?
בפנים. -בוא נשב עם כולם.
לא בשמש. -רק תביא לי מים, בבקשה.
סליחה.
ביקשתי סליחה.
שמעתי אותך.
יופי.
יש לי משהו בשבילך.
בבקשה.
שלום, שכנים. אני אגה.
פאוול, שלום. -פיליפ.
איזו ילדה מקסימה.
אנחנו הולכים לים, תרצו להצטרף אלינו?
הילדים יוכלו לשחק ביחד. אלא אם כן לנשים שלכם יש תוכניות...
אין נשים, אנחנו רק שנינו.
בעצם, שלושתנו.
בסדר.
ההזמנה עדיין בתוקף.
תיהנו, נתראה.
היא נחמדה, נכון?
כן.
תמסור את הכדור! -לפה!
היי, תתפוס את הכדור!
כן.
יודע מה?
הגיע הזמן לשנת הצהריים שלה, צריך להשכיב אותה לישון.
עכשיו? -כן.
אחרת, היא תהיה בלתי נסבלת מאוחר יותר.
היא לא יכולה לישון פה? -רועש פה מדי.
היא תישן חמש דקות, ואז תעשה לנו את המוות.
אבל אתה יכול להישאר! -אני בא איתך.
זהירות! -סבבה. תמסור לי?
יכולת לפגוע בתינוקת. -אבל הוא לא פגע.
אתה חושב שזה מצחיק? -אחי...
הכול טוב! -בוא נלך.
תמסור את הכדור, אחי.
הכול טוב!
המונית.
בסדר, הבנתי.
בשביל מה לטרוח?
אולי פשוט נישאר פה?
אתה לא רואה שאני על זה?
אני רואה.
בואי. איפה השמלה שלך?
ראית את השמלה שלה? -לא.
בסדר.
זה הנהג, אלך לבקש ממנו להמתין.
מצוין.
רק רגע.
אני כבר יורד.
נו, בוא.
סליחה, זה ייקח רק רגע.
תודה. -תודה.
אז?
לעזאזל...
רגע...
אתה אוהב לובסטר?
מעולם לא טעמתי. -לא?
לא.
טעמתי את זה רק פעם אחת, אז...
אה, זה מוס.
מה אתה מזמין?
תירגעי. היי...
אולי צלעות? או עוף קייב?
והמוס.
היי, טושה...
הכול בסדר.
נגמרו לי חטיפי התירס.
טוב...
אני אלך להרגיע אותה.
בסדר.
אז...
תזמין משהו, ונתחלק.
בטח.
הכול נמצא אצלי כאן.
האהוב עלייך.
עגבניות פטל ממולאות בפנקוטה יוזו
וטרטר עגבניית לב השור עם זיגוג דבש ורוטב סויה.
פרח אליסון...
בסדר...
בואי הנה.
בוא כבר, האוכל מוכן.
אתה יודע מה...
אתה יכול להתחיל, ואני תכף מצטרף.
האוכל לא יהיה טעים כשהוא קר.
בסדר, רק רגע!
בטח. -אני כבר בא.
תאכל.
תאכל, אני אנענע אותה.
עכשיו אני אלך לאכול. -בסדר.
לך.
אפשר לכבות את המוזיקה? -בטח.
...כבר לא שותה רק קולה. -לכבוד החופשה הראשונה!
ולכל החופשות הבאות! -בדיוק.
היי. -תצטרפו אלינו, הלילה עוד צעיר.
תודה, אולי בפעם אחרת.
יש לנו בשר חזיר, נקניקיות... וגם דברים לחובבי הטבע.
אומרים, "טבעונים". -שיהיה.
צריך להשכיב אותה לישון.
איך קוראים לה? -אנטונינה.
שנלך? -כן. תודה.
קודם תאכלו ואחר כך תגידו תודה. בואו! -כבר מאוחר.
סליחה.
אבל תודה.
מעניין איזה מהם הוא האימא?
תפסיק עם זה!
מה אמרת?
כלום. -תגיד, ואני אספר לך.
הוא לא אמר כלום. אין לך חוש הומור?
לא מצאתי בזה שום הומור. -זה לא שווה את המאמץ.
אתה רוצה לדעת מי האימא?
אני אראה לך.
תירגע! -מה אתה...
אני אהרוג אותו, לעזאזל! -תירגע!
תירגע!
השתגעת? -תקשיב לאשתך, מתרומם!
תשתוק! חבר'ה...
אני מצטער.
אנחנו נשלם על הנזק שנגרם.
לא צריכים את הכסף שלכם, פרחח. -בסדר. אני מתנצל.
לכו לישון, חבר'ה.
תודה.
כל הכבוד. -תחשוב!
מה הבעיה שלך?
אתה לא רוצה להיכנס? -לא.
זה היה מיותר. -בחייך.
אני לא מתכוון לאותם אידיוטים, אבל למה התנצלתי בפניהם?
אני שונא את זה לגבי עצמי. -לא היית צריך להתנצל.
אני יודע.
אני מבין שטושה היא הדבר שהכי חשוב לך,
אני מודע לזה...
אבל לא הרגשתי טוב במסעדה.
ובכל פעם שאני מנסה לגעת בך...
סליחה שאני לא מתלהב מצלעות, פשוט יש לי ילדה עכשיו.
אילולא היא, הייתי פשוט מזיין אותך ואז שוכח איך אתה נראה.
מרוב שאני מסטול.
אתה לא יודע את זה... -אני כן.
רגע... -אל תפריע!
הודות לטושה, זה לא סתם סטוץ.
אז או שתבין את זה...
ותסתגל...
או שתעזוב.
אני מצטער שבזבזתי את זמנך.
היי. מה קורה?
תוכלי לבוא לאסוף אותי?
מה? -בבקשה.
רק תגיד לי איפה אתה.
מה קרה?
היי, מתוקה.
לך לנוח, אנחנו נישאר איתה.
לא, אארוז את החפצים שלנו, אשלם את החשבון ואז נוכל ללכת.
בסדר. -הנה.
אני רוצה לשלם על חדר שמונה.
הוא כבר שולם.
בסדר.
טוב, להתראות. -להתראות.
תקשיבו, נעצור אצל אבא שלי. הוא עובד לא רחוק מפה.
בסדר. -בסדר.
תודה.
אני יודע למה פאוול עזב אותי, אולי עכשיו אגלה למה אבא שלי עזב.
מישהו רוצה גלידה?
לא, תודה. -לא, תודה.
הוא עובד פה? -כן.
זה לא ענייני, אבל לשם מה הוא צריך את זה?
הוא רוצה לבנות מחדש את החיים שלו.
נראה לי שהוא כבר עשה זאת.
ומהר, נכון?
לי לקח בערך שלוש שנים ללמוד להיות הורה...
במקרה שלך, אפילו יותר.
אבל היינו בני 16.
היינו ילדים, לא היה לנו מושג איך להיות הורים.
מה?
זה רק...
שום דבר.
פתאום נזכרתי ברגע שבו סיפרתי לך שאני בהיריון,
הפכת לבן כמו סיד, התחלת לרעוד...
תפסת אותי לא מוכן.
כמעט חירבנת במכנסיים.
נכון.
אבל את היית ממש אמיצה.
אני לא יודעת.
וגם ממש סקסית.
בדיוק כמו שאת עכשיו.
תפסיק. -מה?
אל תיגע לי בשיער, ואל תגיד לי שאני... סקסית.
אבל... טוב לנו יחד.
אני יודע שגם את הרגשת זאת. -אתה מספר לי מה אני הרגשתי?
זה לא מה שהתכוונתי. -אני מעדיפה לא לחשוב על מה שהתכוונת.
כל חיי ניסיתי לעמוד בציפיות.
חיכיתי שמישהו יואיל בטובו...
לאהוב אותי, וכשהוא נוקש באצבעותיו, אני רצה אליו כמו... עש.
נמאס לי מזה. -למה את מקשה על עצמך?
אני לא יודעת.
אבל אני רואה איך פיליפ משתנה, ואני...
גם אני רוצה את זה. -בסדר.
אני רק רוצה שתדעי... -לא.
אני רוצה להגיד את זה. אני חייב... -לא!
לעזאזל.
אני אוהב אותך, קיקי.
אני אוהב אותך כל כך.
לעזאזל, כמה שאני אוהב אותך.
איך היה?
הגלידה טעימה.
דיברתם?
לא.
יש לו אוזניים ממש שעירות.
אפשר לזוז? -כן.
תרגום כתוביות: ליאור כרמל plint.com