Živjo.
Živjo, živjo, živjo...
Filip, nehaj! Prosim te, pravkar je zaspala.
Nehaj.
Bi čaj? -Ne, hvala.
Kakšna je bila revija? -Dobra. Zatem je bil parti.
Parti?
Karierni. -Seveda.
Hvala, da si pazil na Tosio.
Bi pijačo? -Sredi noči je.
Zaslužil si jo.
LJUBEZEN JE DOVOLJ
Spet joka? -Ne.
Oprosti.
Tu je treba pospraviti.
Bi zajtrk?
Ne. Slabo mi je.
Nekaj bi moral jesti. -Res mi gre na bruhanje.
Razlog več, da nekaj poješ.
Nekdo je buden.
Jebenti...
Skrbi me zanjo.
Vročine nima. Jo morda dajejo zobje?
Lačna je. -Mogoče. Mogoče pa ji je vroče.
Pridi. Ti je vroče in si lačna?
Se boš vrnil do devetih? -Bom poskusil.
Takoj pridi domov, nastop imam v klubu.
Jo lahko primeš? -Seveda.
Pridi.
Ne glej me tako. Vem, da sem zajebal.
Filip?
Pridi.
To pipo je treba popraviti. Teče.
Tudi ko jo zaprem. -Zdaj?
Pa če poplavi? -Ne bo.
Lahko poiščem vodovodarja in to uredim, samo povej.
Ne, bom jaz pozneje. -Ne prepozno.
Ne bo prepozno. -Lahko zavreš vodo?
Tako.
Pojdi se oprhat, jaz ji bom pripravil mleko.
V redu je, v redu je.
Se še ne prhaš?
Takoj pridem, princeska.
No, no...
Poslušaj. Samo jajca imamo. V trgovino moram...
Omleto, kuhano, na oko? -Ni ti treba.
Brez težav grem.
Mislil sem, da bomo vstali, se sprehodili,
nakupili špecerijo,
se vrnili domov, pospravili... Koliko? Tri?
Tri. -Vse bo sijoče in čisto.
Olek. -Takoj bom.
Olek. -Ja?
Glede sinoči...
Ti je žal?
Se ti zdi smešno?
Ne, mislim samo, da je bilo absurdno.
Jaz pa ne. -Jaz pa.
Mešanje seksa in prijateljstva se vedno slabo konča.
Sva torej prijatelja?
Dober dogovor imava. -Dogovor?
Skrbiš za Tosio, res sem ti hvaležen...
Ti ni bilo všeč? -To ni pomembno.
Ti je bilo ali ne?
Seks iz usmiljenja v zameno za varuško ali si bil samo nalit?
Nočem, da pozneje trpiš.
Zelo dober si. -Ne bova par.
Zakaj ne?
Ker sem jaz v povsem drugem položaju in nimam časa za zvezo.
Skrbeti moram za Tosio.
Nikoli ni pravi trenutek.
Razumeva se...
Skrbim za Tosio, zate...
Zakaj mi govoriš to?
Zaradi pipe?
Kaj sem rekel?
Oprosti, ne bom govoril takih stvari.
Hotel sem samo, da je lepo...
Nisi mi všeč.
Dober dan. -Dober dan.
Je Anka doma? -Koga zanima?
Vi pa ste? -Vi ste prišli k meni.
Najemodajalka sem.
Dober dan.
Sem Filip, Ankin brat. Stopite naprej?
Ne dobim tvoje sestre.
En mesec zamuja z najemnino, kmalu bo rok za novo.
Ja, jaz sem kriv.
Prosila me je, naj plačam, a sem pozabil.
Vsakega desetega v mesecu. -Bom plačal do desetega.
Kje je tvoja sestra? -Odšla je.
Odšla je... Službeno. Zelo na hitro.
Zamenjati je morala sodelavko, ki je doživela nesrečo.
Menda je bilo hudo.
Ti pa paziš na njeno punčko? -Ja.
Osem tisoč. -Za dva meseca.
Najemnina. -Desetega.
Dober dan.
Če bom samo varuška, mi boš moral plačati,
pijanski fuk ne bo dovolj.
Jebi se. Na svidenje.
Ena pritožba sosedov in bom vse vrgla ven.
Vem, tudi jaz.
Veš, kje boš danes? Z gospo Beato.
Gremo.
Ja, gospa Beata je zelo zabavna.
Zakaj takšno razbijanje?
Kot da nimam drugega dela... -Dobro. Pridi.
Kaj je?
Kaj bi rad? Povej.
Super.
Felek, pridi.
Dober dan, zaradi varuške kličem. Za punčko.
Eno leto je stara. Malo sem v škripcih...
To bi bilo super. Lahko pridete čez pol ure?
Felek! Poserji se že.
Razumem. Vem, da je sredi leta, vrtci so polni,
ampak sem res v velikih težavah, verjemite. Felek, pridi sem.
Felek, pridi. Moj pes.
Prosim? Jebi se.
Dobro, Tosia, tako...
Izvoli. Pij.
Dober dan. -Dober dan.
Prosim? -Prišel sem k odvetniku Nowaku.
Dobro. Bi kavo ali čaj?
Počakajte tu, prosim, grem po odvetnika.
Je konferenčna prosta? -Je.
Živjo, kar naprej. -Živjo.
Statistika nam ne gre na roko.
Malo otrok gre v posvojitev, redko k samskim.
Lani je bilo uspešnih posvojitev s strani samohranilcev...
Nič. -Razumem.
Iskren sem, ker je tvoj položaj zapleten.
Bi vodo?
To je pogumna odločitev, Filip. -Hvala.
Mlad si, samski...
Nimaš redne službe, spolna usmerjenost ti ne gre na roko.
Rekel bi, da boš moral za nekaj časa nehati biti gej.
Morebitne starše običajno ocenjujejo katoliške ustanove.
Razumem.
Oprosti.
Dominika, prideš malo sem?
Ja? -Lahko prevzameš otroka
za petnajst minut, da zaključiva?
Ker sem ženska, sklepaš,
da sem sposobna in pripravljena skrbeti za otroke?
Ne maram otrok.
In ne nameravam jih imeti.
Še kaj? -Ne, hvala.
Previti jo moram. -Seveda.
Pridi sem.
Smem? -Ja, seveda.
Dobro se znajdeš. -Hvala.
Iščem varuško. -Ne bi bil boljši vrtec?
Varuška pozna tvoj življenjski slog, kdaj hodiš domov, s kom,
lahko priča. Vrtec bi bil boljši, ne?
Dobro.
Hvala.
Filip...
Tisto, kar se je zgodilo v hotelu, se ne sme ponoviti.
Zdaj moraš biti...
Nekaj, kar ne obstaja.
Popoln moški. Najboljša različica nekoga popolnega.
Dobro. Najbolje bo torej ne biti jaz.
Še sam ne bi bolje povedal.
Si v redu?
Smem na stranišče? -Seveda. Naprej po hodniku.
Poslušaj. Pravkar me je klical prijatelj odvetnik.
K Teresi moraš za posvojitve. Ženska je prava žival.
Uredil sem ti sestanek, z dopusta se vrne pojutrišnjem.
Njena številka.
Pravi, da potrebuješ termin pri centru za socialno delo in psihiatru.
Storil sem, kar sem lahko. -Hvala.
Držim pesti.
Kako je Kiki?
Najbolje, da jo sam vprašaš.
Seveda.
Kiki, pol ure zamujam na snemanje. Lahko prevzameš Tosio?
On noče.
Preprosto noče.
Jebenti, Kiki, dol sva se dala in noče, prav?
Lahko ali ne? Pa Nina?
Prav. Adijo.
Kaj je?
Ne, me je pa povezal s Tereso.
Moram iti. Adijo.
Jebenti. Oprosti.
Oprosti.
V redu je...
Je vse v redu? Super.
Sva v redu?
Dobro.
Je zabavno, Tosia?
Ne. Ne! Ne!
Ne!
Pridi sem.
Hvala.
Zdaj z otrokom hodiš v službo?
Varuška je zbolela. -Ampak kako...
Umiri se, saj vem.
Vem, da ti je težko, toda tega ti ni treba.
Brisanje otroških riti? -Ene.
Posveti se svojemu delu, jaz bom uredil svoje življenje.
Seveda, a vse skupaj se zdi nesmiselno.
Marek?
Lahko sprehodiš psa? -Zdaj?
Hvala.
Jo lahko prevzameš? -Jaz?
Kako? Tudi jaz delam.
Spi, samo pazi nanjo.
Mislila sem, da si gej. -Tudi jaz sem mislil.
Prav, bom. -Hvala.
Pati, lahko premaknemo uro? Hvala.
Kje je Filip? Stopi zraven Pati.
Pripravljeni? Glasba? Prosim vas!
Tako. Krasno. -Hvala.
Poslušaj... -Krasno.
Ključe sem pustil v... -Marek.
V garderobi.
Pes se je posral na kavč.
Lahko? -Hvala.
Filip, zberi se.
Filip!
Mene glej, zberi se.
15 minut premora za preoblačenje. -Kaj se dogaja?
Od kod ji ta modrica? -Katera?
Jih je več? -Kot pri vsakem otroku.
Previden moraš biti. -Včeraj sem bil na partiju in...
V redu je, varuško sem imel. -Ličila?
Trenutek, prav? Hvala.
To je otrok. -Dobro.
Kaj?
Od kod pa ta opeklina? -Nesreča je bila.
Cigareta. Vem, kako zveni, ampak bila je nesreča.
In skoraj nič ni jokala. Takoj sem vse očistil.
Hotel sem v lekarno, a nisem mogel. Moral sem priti sem.
Zakaj pa se praska po muci?
Jebenti, nimaš nič boljšega... -Kaj?
Nisem perverznež. -Nihče ni...
Pomislila si na to. Nisem pedofil!
Dobro. Vsi vidimo, da se trudiš.
Jaz sem otroka pustila v trgovini. Ugotovila sem na parkirišču.
Naj zdravnik preveri, zakaj jo srbi. Morda so le izpuščaji.
To se dogaja. -Prav.
Potem se vrnite k meni.
Dober dan. -Dober dan. Povejte.
Težavo ima. -Zdravstveno kartico, prosim.
Nimam je.
Nisem je vzel s sabo. Ne vidite, da jo boli?
Kaj pa ji je? -Izpuščaje ima.
To je urgenca.
Kam pa naj jo peljem? -K pediatru.
Povejte.
Žal sem pozabil kartico.
Nič zato. Kaj je narobe?
Kopam jo,
hranim jo, merim temperaturo...
Nič ni narobe, ima pa izpuščaje.
Kje? -Spodaj.
Na nogah? -Ne.
Nad koleni in pod trebuhom.
Dobro. Poglejmo.
Presneto. Kaj ste storili?
Nič. -To je okužba, vse je vneto.
Kako jo čistite?
Umivam je. -Gotovo se šalite. Kako?
Sperem te predele.
Predele? Reče se vulva.
Dobro, razumem. -Mislim, da ne.
Nočem, da bi kdo mislil, da sem...
Kaj?
Pravico ima do intimnosti.
Otrok se ne bo sam umil.
To mora storiti vaša žena. -Moja žena je umrla pred enim tednom.
Jaz se še učim.
Oprostite. -V redu je, niste vedeli.
Iskreno sožalje. -Hvala.
Kar brez skrbi, zdravljenje je preprosto.
Morate skrbeti za osebno higieno.
Plačati morava pregled.
450 zlotov.
Gotovina ali kartica?
Kartica.
Hvala.
Hej.
Bi mi rad še kaj povedal?
Vem, da sem beden.
Hotel sem se opravičiti. -Ni treba.
Dobro.
Še kaj?
Nisem vedel, da je tako težko sam skrbeti za otroka.
Hvala za pomoč.
Odlično si zapel.
Kako lepo. -Ne poserji se.
Pustil si njeno najljubšo igračo.
Hvala.
Brez nje ne more zaspati. -Nehaj...
Nehaj z opravičili in zahvaljevanji. Ves čas to ponavljaš.
Vem, da... -Ničesar ne veš. Ničesar.
Trudim se. -Ne spravljaj me v smeh.
Misliš, da so plemenite geste dovolj?
Da se bo vse drugo uredilo, medtem ko boš ti hodil po zabavah?
Ona potrebuje očeta, ne pa pijanega strica.
Resno težavo imaš, ti to ni jasno?
Daj... -Zakaj si prišel sem?
Ker ti Tosia ne da miru.
Vse bi storil, da bi nekdo poskrbel zanjo, po možnosti brezplačno.
In dol ti visi za moja čustva!
Umiri se.
Ne bom skočil z mostu zaradi tebe.
Mislim pa, da nisi sposoben biti oče.
Dobro. Sprejel si plemenito odločitev.
Umiril si svojo vest in spet je tako kot prej.
Drugi morajo delati zate.
Končno se sooči z resnico.
Žal mi je.
Nehaj se opravičevati, pizda.
Ampak...
Ko čas potegne življenja narazen,
vztrajaj.
Ko je vse spremenljivo
in ničesar ne moremo vedeti zagotovo,
vztrajaj.
Vztrajaj pri svojem, dokler ga ne začutiš,
temačnega, gostega in mokrega kot zemlja.
In velikega, svetlega in sladkega
kot zrak.
Ko ostane le še
zavedanje, da čutiš, kar čutiš,
vztrajaj.
Prosi roke, naj vedo, kaj držijo.
Vem, da dnevi hitro minevajo v cvilečih pokih,
ampak ustavi se in vdihni.
In vedel boš, da je tvoje.
Niha kot odprta vrata.
Ko se bližajo nevihte,
vztrajaj.
Čas je napad, ljubezen je misija.
Delamo za poslanstva,
dokler si v remisiji ne zaželimo, da bi bili bolj potrpežljivi
in da bi več časa namenili svojim otrokom.
Začuti vsako svojo odločitev.
Odloči se, ohrani jo,
vztrajaj.
Vztrajaj z ljubimci,
drži jih za roke.
Primi njihove prsi v roke, kot da so tvoje roke nedrček.
Drži njihov obraz v dlaneh kot molitev.
Drži jih vso noč.
Začuti jih, zadrži se, ne zadržuj se.
Vztrajaj.
Vsaka bolečina, vsako trpljenje,
vsak občutek sramote,
vsak dan, ki ga preživiš z demonom v svoji glavi, ki te lovi...
Vztrajaj.
Spoznaj volkove, ki te lovijo.
Sčasoma bodo postali psi, ki ti prinašajo copate.
Imej jih rad, kot je treba.
Začutil boš poljube, ko te bodo prišli ugriznit.
Vroči smrčki hočejo tvoje božanje s krvavimi gobci.
Vztrajaj.
Ničesar ne moreš kupiti,
da bi bil popoln.
Sistem obstaja, ker se počutimo nepopolne,
zato iščemo srečo
v stvareh, po katerih hrepenimo v trenutku.
Zato je tam nikoli ne bomo našli.
Zato boš sedel tam
z ljubimcem, za katerega si se boril,
v avtu, za katerega si leta garal.
Na prstu boš nosil prstan, ki si ga sanjaril vse življenje,
del tebe pa še ne bo prepričan,
da je to res to, kar hočeš.
Nehaj hrepeneti.
Vztrajaj.
Če si zadovoljen s tem, kjer si
in kakršen si,
ne boš potreboval novih ličil,
novih oblačil,
novih loncev
za kuhanje novih zanimivih jedi za nove zanimive ljudi.
Da bi se počutil kot nov zanimiv človek,
kar misliš, da moraš biti.
Sreča.
Blagovna znamka
ni sreča.
Pametnejši smo, kot oni mislijo.
Mislijo, da smo idioti, a to je njihova stvar.
Ko se vedemo kot idioti,
to postane naša stvar, zato vztrajaj.
Globoko dihaj na ledeni plaži,
okusi sol prijateljstva,
opazi gibanje neznancev,
vztrajaj.
In naj bo to nalezljivo.
MEDIATRANSLATIONS