Как си... как си...
Как си, как си, как си, как си...
Филип! Стига! Престани, тя тъкмо заспа, моля те!
Е, и какво? Какво, какво, какво? - Престани!
Чай? - Не, благодаря.
Как мина шоуто? - Добре. После имаше купон.
Купон? - В тази професия е така.
Ей, ей! Благодаря ти, че се грижиш за Тошя.
Да пийнем? - Посред нощ е.
Заслужаваш.
Г О Р Д
Пак ли плаче? - Не.
Извинявай...
Тук трябва да се поразтреби.
Да ти приготвя ли закуска?
Не. Зле ми е.
Трябва да хапнеш нещо. - Не, сериозно. Ще повърна.
Значи трябва да хапнеш.
Тук нещо се е събудило!
Мамка му...
Тревожа се за малката.
Май няма температура. Може нещо да я боли?
Гладна е. - Гладна? Може. Или е от жегата?
Ела, ела... Жега и глад. Гладни ли сме?
Филип, ще се върнеш ли до 21 ч.? - Ще се постарая.
Нали ще дойдеш право вкъщи? Защото имам участие в клуба.
Ще вземеш ли малката? - Да.
Ела!
Не ме гледай така... Знам, че се получи гадно.
Филип?
Ела.
Трябва да поправим крана, защото все капе.
Затварям го - и пак капе.
Да не искаш да ти наводни жилището? - Няма.
Мога да потърся водопроводчик, не е проблем.
Ще се заема, само ми кажи.
Не, аз ще го поправя, но после. - Само да не е много късно.
Няма да е. - Ще сложиш ли водата?
Ето така.
Може да идеш да се измиеш, аз ще й направя храната.
Ей сега, ей сега!
Няма ли да се измиеш?
Ей сега, принцесо.
Виж, в хладилника има само яйца, после трябва да ида на пазар.
Искаш ли омлет? Рохки? Бъркани? - Няма нужда да ми правиш закуска.
Не ми е никакъв проблем.
Мислех си, че... така де, ще станем, ще идем на разходка,
после ще пазаруваме...
Ще се върнем, ще разчистим гнезденцето ни... Колко, три?
Три мерителни лъжички. - Блясък и свежест!
Олек... - Ей сега ще е готово!
Олек! - Да?
За миналата нощ... - Съжаляваш ли?
Смешно ли ти е?
Не, просто смятам, че беше напълно безсмислено.
Аз не смятам така. - А аз смятам.
Не смесвай секса с приятелството. Винаги свършва зле.
Не знаех, че сме приятели.
Имаме уговорка... - Уговорка?
Ти се грижиш за Тошя и наистина съм ти благодарен.
Не ти ли беше хубаво? - Това няма значение.
Беше или не беше?
По милост, защото гледах детето, или просто беше пиян? Или все едно?
Добре, просто не искам после да страдаш.
Колко великодушно! - Няма да бъдем заедно.
Защо?
Защото съм на друг етап от живота. Не виждам пространство за връзка.
Трябва да се грижа за Тошя.
Моментът никога няма да е подходящ.
С теб се разбираме...
Грижа се за Тошя, за теб...
Не разбирам защо ми говориш така.
Заради оня кран ли?
Понеже ти го казах така?
Няма вече... Извинявай, няма да говоря така.
Просто исках да е някак по-мило...
Не ми харесваш.
Добър ден. - Добър ден.
Аня вкъщи ли си е? - А кой пита?
А вие кой сте? - Вие идвате при мен.
Аз съм собственицата на жилището.
Добър ден.
Аз съм Филип, братът на Аня. Ще влезете ли?
Не мога да се свържа със сестра ви.
Закъсня с наема за миналия месец, наближава срокът и за този.
Да, да, вината е моя.
Сестра ми помоли да уредя сметките, да платя, но забравих.
До 10-о число всеки месец. - До 10-и ще имате парите.
А къде е сестра ви? - Замина.
Замина в командировка - служебна, неочаквана.
Трябваше да замести свой колега, катастрофирал е.
Не знам какво точно е станало, но е сериозно.
И вие се грижите за дъщеричката й? - Да.
Осем хиляди. - За два месеца.
Наем. - Да, до 10-и.
Добър ден.
Филип, ако ще съм само бавачка, трябва да ми плащаш като на такава.
Не е достатъчно великодушно да ме изпраскаш веднъж пиян.
Майната ти! Довиждане.
Само едно оплакване от съседите - и ще ви изхвърля!
Знам, знам, аз също.
Знаеш ли къде ще стоиш днес? При г-жа Беата.
Давай, давай, да вървим.
Да... Г-жа Беата е много готина.
Мамка му, какво блъскаш?!
Мислиш ли, че нямам друга работа? - Не. Хайде, моля.
Какво искаш?
Какво искаш де? Казвай!
Страхотно...
Ела, Фелек, ела.
Добър ден, обаждам се за бавачката. За момиченце.
На една годинка е. Ситуацията ни е малко сложна.
Би било супер. Най-хубаво ще е да дойдете до 30 минути.
Фелек! Акай вече! Хайде, акай! Давай!
Да. Разбирам, средата на годината е и яслите са пълни,
но повярвайте, наистина съм в трудна ситуация. Ела, Фелек.
Фелек, ела тук! На кучето говоря. Да...
Да, моля? Е, да го духаш.
Добре... Тошя, заповядай!
Ето, пий.
Добър ден. - Добър ден.
Да? - Идвам при адвокат Новак.
Добре. Ще пиете ли нещо? Кафе, чай?
Тогава почакайте тук, а аз отивам да го повикам.
Конферентната зала свободна ли е? - Да.
Здрасти! Елате. - Здравей.
Статистиката е безмилостна.
Малко деца стигат до осиновяване, особено рядко от самотни хора.
Успешните осиновявания от самотни мъже за миналата година са...
... нула. - Разбирам.
Откровен съм с теб, защото ситуацията ти е сложна.
Искаш ли вода?
Много смело решение, Филип. - Благодаря.
Ти си млад, необвързан, без постоянна работа,
сексуалната ти ориентация не е предимство.
По мое мнение за известно време трябва да престанеш да си гей.
Най-често потенциалните родители се оценяват от католически центрове.
Спокойно, разбирам.
Съжалявам.
Г-це Доминика, може ли за минутка?
Да? - Госпожице, бихте ли поели детето
буквално за 15 минути, докато приключим?
Г-н адвокат, явно смятате, че след като съм жена,
ще имам уменията и желанието да се занимавам с деца.
Но аз всъщност не обичам децата.
И не смятам да имам такива.
Нещо друго? - Не, благодаря.
Май просто трябва да я преобуя. - Ясно, ясно.
Ела тук.
Може ли? - Да, разбира се.
Добре се справяш. - Благодаря.
Опитвам се да й намеря бавачка. - Не е ли по-добре в ясли?
Бавачките знаят всичко за живота ти, кога се прибираш, кой идва у вас -
съдът може да я призове за свидетел. Яслите май са по-добре.
Добре.
Благодаря.
Филип... Онова, което се случи в хотела, не бива да се повтаря.
Ти сега трябва да бъдеш нещо...
... което не съществува в природата. Идеалният мъж.
Трябва да си най-добрата версия на съвършенството.
Добре. Значи най-добре да не съм себе си.
По-добре не мога да го кажа.
Добре ли се чувстваш?
Може ли да ползвам банята? - Разбира се. В края на коридора.
Слушай, сега ми върна обаждане моя позната, юристка.
Никой не е по-добър с осиновяванията от нея. Тереса е... валяк!
Уговорих ви среща. Вдругиден се връща от отпуск.
Ето координатите й.
И каза веднага да се регистрираш на психолог към социалните грижи.
Каквото можах, направих. - Благодаря.
Стискам палци.
А какво става с Кики?
Най-добре ще е да я попиташ сам.
Да, ясно.
Кики, закъснявам с половин час за сесия. Можеш ли да вземеш Тошя?
Не, той няма да иска.
Ами просто няма!
Мамка му, Кики! Спахме заедно, няма да се съгласи.
Добре! Ще я вземеш ли, или не? А Нина?
А, добре. Е, пази се, до скоро. Какво?
Не, но ми уреди среща с Тереса.
Да, добре. Трябва да затварям, чао.
Мамка му. Извинявай! Извинявай!
Съжалявам...
Така... така...
Всичко е наред, нали? Така, супер!
Разбрахме ли се? Нали?
Добре. Наред ли е всичко, Тошя?
Не! Не, не!
Не!
Ела тук...
Благодаря. Поздрави!
Филип, сега с детето ли ще идваш на работа?
Само днес. Бавачката е болна. - Но как може, Филип!
Марек, успокой се! Разбирам.
Знам, трудно ти е. Но ти и дете?! За какво ти е?
Ще бършеш мръсни дупета? - Само едно!
Моля те, мисли за работата ми, а за живота си ще мисля аз!
Точно това правя, но всичко започва да губи смисъл.
Марек!
Ще разходиш ли Фелек? - Сега?!
Благодаря.
Можеш ли да погледаш малката? - Аз?
Как си го представяш? Аз също съм на работа.
Тя спи, трябва само да я наглеждаш.
А аз мислех, че си гей. - И аз така мислех.
Така, готови сме. Прекрасно, благодаря.
Може ли да преместим този часовник, Пати? Благодаря.
Къде е Филип? Филип, застани до Пати!
Готови ли сме? Къде е музиката? Не, моля ви!
Стига! Прекрасно е. Наистина. - Благодаря.
Виж... - Супер.
Оставих ключовете... - Марек!
... в гримьорната.
Кучето се изтропа на канапето. Това е патология.
Може ли да започваме? - Благодаря.
Филип!
Гледай към мен! Съсредоточи се.
Филип!
15 минути почивка, преоблечете се. - Какво става?
Филип, тя откъде има тази синина? - Коя точно?
Да не би да има и още? - Както всяко нормално дете.
Филип, трябва да внимаваш. - Добре, знам. Вчера бях на купон...
Всичко е наред, наех бавачка. - Седни за грима.
Само секунда, моля те. Много благодаря.
Филип, но това е малко дете! - Добре.
Какво?
Кажи ми къде се е изгорила така. - Стига, беше случайно.
Огънче от цигара. Знам как звучи, но стана без да искам.
А и тя не плака много. Веднага го промих.
Исках да ида до аптеката, но не можах, бързах за тук.
А защо така си чеше котето?
Мамка му, нали не мислиш, че аз... - Че какво?
Не съм някакъв извратен! - Никой не го казва!
Но си го помисли! Не съм педофил! И се старая, наистина...
Добре, Филип! Хей, хей! Всички виждат, че се стараеш.
И аз веднъж оставих детето си в магазина и се усетих на паркинга.
За това чесане просто иди на лекар. Сигурно е някакъв обрив.
Случва се. - Добре.
Идете там при тях и после пак при мен.
Добър ден. - Добър ден. Кажете?
Има проблем с малката. - Личният картон на детето.
Нямам такъв.
Нямам никакъв картон. Не виждате ли, че тя страда?
Какво му е на детето? - Има обрив.
Човече, това е спешното!
Тогава къде да я водя? - Не знам. Може би на лекар?
Кажете.
За съжаление, забравих картона.
Ще се справим и така. Какво й е на малката?
Ами... къпя я, давам й да яде,
мерим й температурата...
И й няма нищо. Но се появи един обрив.
Къде? - Там долу.
В смисъл... на краката ли? - Не точно...
Над коленете и под корема.
Добре, покажете ми го.
Майко мила! Какво сте направили?!
Нищо не съм й правил. - Това е бактериална инфекция!
Детето има рана. Как се грижите у вас за хигиената й?
Къпя я. - Сигурно се шегувате. Как я къпете?
Ами поливам я на тези места.
Какви места? Господине, това е вулва.
Да, разбирам. - Май не разбирате.
Просто не искам някой да си помисли...
Но какво да си помисли?!
Това е в интимната й сфера! Не искам да я нарушавам!
Господине, моля ви! Детето няма да се измие само!
Или вие, или съпругата ви... - Уви, тя почина преди седмица.
Аз просто още не ги умея всички тези неща...
Моля да ме извините. - Спокойно, вие не знаехте.
Приемете съболезнованията ми. - Благодаря.
И не се тревожете, лечението ще е лесно.
Само трябва да се погрижите за хигиената.
Искаме да си платим за прегледа.
Добре, ще струва 450 злоти.
С карта или в брой?
С карта.
Когато беше тук преди,
аз не можах да те погледна във очите -
та ти си просто като ангел,
от кожата ти ме задавя плач...
Като перо по вятъра се носиш
в един прекрасен свят...
И ще ми се да бях специален -
защото ти си - просто адски си специален...
Но аз съм гнусен,
аз съм странен...
По дяволите, аз защо съм тук?!
Тук просто не е мойто място.
Той тича през вратата...
Той бяга...
Той бяга, бяга, бяга...
Благодаря.
Здравей.
Да не си забравил да ми кажеш нещо?
Че съм скапан, също го знам.
Исках да ти се извиня. - Не си прави труда.
Добре.
Нещо друго?
Не си давах сметка колко е трудно да се грижиш за малко дете сам.
Благодаря ти за помощта.
Прекрасно изпълнение.
Сладурче! - Гледай да не се насереш.
Забравил си любимата й играчка.
Благодаря.
Без нея нямаше да заспи. - Филип, престани.
Стига с тези "благодаря" и "извинявай".
Само това повтаряш - "благодаря" и "извинявай".
Знам, че... - Нищо не знаеш, мамка му! Нищо!
Старая се. - Не ме разсмивай.
Да не си мислиш, че е достатъчен един благороден жест?
Останалото ще се свърши само, а ти ще продължиш забавния живот?
Тя има нужда от баща, Филип, а не от пиян вуйчо!
Имаш сериозен проблем, човек, не разбираш ли? Сериозен проблем!
Не преувеличавай. - Знаеш ли защо си дошъл тук?
Просто ти е писнало от Тошя.
И ще направиш всичко, за да се заеме някой друг с нея,
и най-добре без пари! И изобщо не ти дреме какво чувствам!
Спокойно. Не се тревожи, няма да скоча от моста заради теб.
За съжаление, според мен не ставаш за баща.
Добре, ти взе благородно решение.
Почувства се по-добре, успокои съвестта си - и пак същото!
Другите трябва да ти вършат цялата работа. Както обикновено!
Погледни най-после истината в очите!
Извинявай.
Престани да се извиняваш, мамка му.
Но... когато времето съдби разделя,
ти дръж на своето.
Когато всичко е изменчиво
и нищо не може със сигурност да се узнае,
дръж на своето.
Задръж, докато го усетиш там -
тъй тъмно, плътно и влажно като пръст,
тъй необятно, светло, сладко
като въздух.
Когато всичко там е, да знаеш,
че чувстваш именно това, което чувстваш.
Дръж на своето и помоли ръцете си
да опознаят нещата, които те сега държат.
Знам, дните отминават с такова пронизително свистене,
но спри да си поемеш дъх -
и ще узнаеш, че то е твое,
полюшва се като отворена врата, когато идват бури.
Задръж. Защото времето е щурм, а любовта е посвещение.
Работим заради призвания, докато в опрощение
тъй бихме искали да имаме търпение и време в повече за нашите деца...
Почувствай всеки избор, който правиш.
Направи го. Задръж го.
Дръж на своето. Задръж любовниците си,
дръж им ръцете, дръж гърдите им в ръцете си,
сякаш ръцете ти са техни сутиени.
Задръж лицата им във свойте длани като молитва.
Дръж ги цяла нощ, почувствай ги,
задръж, но без да ги задържаш.
Дръж на своето.
И всяка болка, всяка жалба, всеки удар на срама,
всеки ден, прекаран с демон в мозъка ти, който те гони -
задръж го. Опознай и вълците, които те преследват.
След време те ще бъдат кучета, които ще ти носят чехлите.
Обичай ги тъй, както трябва,
и ще почувстваш, че те целуват, когато идват да ухапят.
Горещи носове, заровени да гушкат с кървавите си муцуни.
Задръж.
Нищо, което можеш да си купиш,
няма да те стори по-цялостен.
Туй всичко процъфтява заради чувството, че недовършени сме някак.
И затова ще търсим щастието в онова, което жадуваме в момента.
И затова не можем всъщност да го намерим там.
И затова ще си седим с любимия, за който сме се борили,
в колата, заради която с години сме се трепали,
ще носим пръстена, за който сме мечтали цял живот,
и част от нас пак няма да е сигурна, че това е, което искаме наистина.
Спри да копнееш.
Дръж на своето.
Но ако все пак си доволен от мястото, където се намираш,
и от това, което си,
тогава не купувай нов грим или нови тоалети,
или нови тигани, тенджери,
да готвиш нови възхитителни рецепти за нови възхитителни познати,
та да се почувстваш нов и възхитителен човек,
какъвто мислиш, че би трябвало да бъдеш.
Защото етикетът "щастие" на практика изобщо не е щастие.
Ние сме по-умни, отколкото ни мислят.
Всички ни вземат за идиоти, но проблемът си е техен.
А ако самите ние като идиоти се държим, проблемът става наш,
така че дръж на своето. Дишай дълбоко на плажа мразовит.
Вкуси солта на туй да си приятел, забележи движението на непознат.
Дръж на своето - и нека туй да бъде завладяващо.
Превод ЮЛИАНА ТАНЧЕВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО