Te nem Lorcan vagy.
Eressz el!
Zárd az átjárót!
Engedd el!
Ki volt ez?
Valaki, aki fejlődhet első benyomások terén.
Ha ilyenek a minótauroszok a Túloldalon,
akkor nagyobb a gond, mint hittük.
A TESTVÉREM, MINÓTAUROSZ
TIZEDIK RÉSZ HELYREHOZÓK ÉS LEPOFOZÓK
Nézze! Nézze! A gyerekek csónakja! Legalább tudjuk, hogy itt vannak.
Úgy mondja, mintha ez jó hír lenne.
Talán elcsípjük őket, mielőtt elérik az átjárót.
Jöjjön!
Hé, főnök, hol vagy?
Bocs, Leland, de ez nem a legjobb pillanat.
Ne is mondd!
Egy rakás dühös szigetlakó akar bejutni a temetőbe.
Leróni tiszteletünket az ősök előtt fontos része a Nyárközépi Holdünnepnek.
Nem helyes, hogy kizárnak minket!
Mondanak valamit, főnök.
George?
Mennem kell.
Főnök?
Drágám?
O-ó.
- Erre. Jöjjenek. Ne lófráljunk. - Ezt nagyon várom.
Mi ez az egész?
A temető további intézkedésig zárva.
Zárva?
Van fogalma arról, ezek a derék emberek mennyit utaztak
és mennyit fizettek, hogy maradéktalanul kiélvezzék az ünnepet?
Hagyjuk a temetőt! A minótauroszt akarjuk látni!
- Igen, hol van? - Ne szaladjunk ennyire előre.
Fogd a bringát, és hozd ide Lorcant.
Nem tudom, hol van. Amúgy sem hallgat rám.
- Keresd meg, és vedd rá, hogy jöjjön. - Hogy?
Pénzzel! Hazugsággal! Kutyakeksszel! Nem érdekel. Csak hozd ide!
Ha ezek a tahók nem látnak minótauroszt,
rosszra fordulnak a dolgok.
Jó, hol is tartottam?
Nem tűnik helyesnek az ünnepre menni, miközben Lorcan nincs meg.
Tudom, de nem kelthetünk gyanút.
Megesküdtünk, hogy megőrizzük a sziget titkát.
Tegyünk úgy, mintha nem lenne baj.
Mintha Lorcan nem találta volna meg az átjárót,
és nem tűnt volna el mögötte?
Pontosan.
Micsoda?
Hülye, nyomorult vacak!
Hát ez… Vagyis… Ez itt…
Hogy mi?
Kérek egy kis időt.
Természetesen.
A szüleid megkönnyebbülnek, ha hazaérsz.
- Nem maradhatok. - Tessék?
A sötét energia pusztítja a Túloldalt, és a minótauroszok segítenek ebben.
De, Lorcan, mit tudsz tenni?
Apám eltűnt. Így én vagyok a trón várományosa.
Ha minótauroszkirály leszek, mindent megváltoztatok.
Ő nem fogja hagyni.
Ki?
Kai. Az egyetlen másik minótaurosz, aki tud a létezésedről.
És egyszer már megpróbált megállítani.
De te magad mondtad, hogy a korona csak az örökösé lehet.
És utánad ő az örökös.
Nem értem.
Kai a húgod.
Nekünk egy terv kell.
Nekünk eggyel kevesebb kétméteres szigonyrázó minótaurosz kell
az átjáró túloldalán.
Hála istennek, nem késtem el!
Ha azért jöttél, hogy megállíts, az idődet fecsérled.
Nem azért jöttem. Veletek megyek.
Tényleg?
Persze. Lorcannek szüksége van ránk. Mindannyiunkra.
Nem akarok ünneprontó lenni,
de te mondod el, mi van a kettes ajtó mögött, vagy én?
Érkezésed napjától fogva vannak titkaink előtted,
de azt nem tudtuk, hogy van egy húgod.
Ikerhúg, percekkel Lorcan után született.
Hogy választhatja a koronát a testvére helyett?
Hatalmába kerítette a sötét energia.
A minótauroszok elméjét megszállták.
Rád miért nem hatott ez a sötét energia?
Sok éven át bujdokoltam előle.
De gyorsan terjed. Hamarosan nem lesz hová rejtőzni.
Szembe kell néznem Kaijal. Nincs más út.
Nem! Ő túl erős.
Ha beszélhetnék vele…
Sosem mehetsz vissza. Az én világomat nem lehet megmenteni.
Most téged és ezt a világot kell megóvnunk.
Az átjárókat örökre le kell zárni.
Átjárókat? Több is van?
Minótaurosz ide vagy oda, ki kell nyitnunk az átjárót. Nincs más út.
Nagyapának igaza van.
Nincs más remény arra, hogy viszontlássuk Lorcant.
Hát, ha így fogalmazod meg…
Benne vagyunk.
Állj! Ne hallgassatok rá. Ide az amulettet!
Ő nyilván a púka. Ne adjátok neki az amulettet.
Naná, hogy ezt mondja. Ő a púka.
Mit csináljak?
- Add oda! - Ne add oda!
Miket beszélsz?
Nem segít.
Számos történész tartja igaznak vagy hamisnak, hogy a romok…
Szervusztok!
- Láttátok Charlie-t vagy George-ot? - Nem, nem láttuk.
Danát kérdeztétek?
Nem találjuk. Egész nap senki sem látta a srácokat.
Ez fura.
Én nem aggódnék.
Bizonyára van egy nagyon logikus magyarázat.
Nem félek tőled, púka.
Ti, púkák, ármányos szerzetek vagytok, igaz?
Segítsünk?
- Úgy érzem, kéne. - De kinek?
Úgy tűnik, nagyapádban maradt még némi erő.
Ne közelíts az amuletthez!
Még engem hisztek a púkának?
Már bocs, de lehetséges.
Nem valószínű, hogy egy idős ember,
még ha járatos is a harcművészetekben,
le tud győzni egy alakváltó szörnyet közelharcban.
Mond valamit, még ha kissé terjengősen is.
Kivéve persze, ha a szörny hátat fordít ellenfelének.
Amit egy igazi harcművész sosem tenne.
Ez tényleg ő! Bármikor megismerem a nagypapámat.
Helló.
Több időt kell töltenem a nagypapámmal.
Úgy vélem, elég volt a műsorból, nem?
Nyissátok ki az átjárót.
Amíg nálad van Charlie, az átjáró csukva marad.
Elengedem a barátotokat, miután kinyitod az átjárót.
- Szavamat adom. - Ne csináld!
Jó.
Ez az.
Most engedd el.
És miért tenném?
Mert a szavad adtad.
Most engedd el a fiút.
Sejtelmed sincs, mivel van dolgod.
Világosíts fel.
Tudom. Sok ez egyszerre. Tegyétek, amit mondok.
Szájakat becsukni.
És George-dzsal együtt menjetek innét.
Amit óhajt, rendőrfőnök.
Nem megyek el Lorcan nélkül.
Amióta Lorcan megérkezett a szigetre, én vagyok az őre.
És esküszöm, minden tőlem telhetőt megteszek, hogy visszahozzam.
De most George az, akinek segíteni kell.
Jól van, nagypapáért. De visszajövök Lorcanért.
Hogy kerülted el a figyelmemet?
Abszolút lenyűgöző.
Sejtelmed sincs, mivel van dolgod.
És mi a helyzet a paranormális rendőrtiszttel?
Walker rendőrfőnök legendás tündér harcos,
és több, mint Lorcan védelmezője.
Ő őrzi az átjárókat, mióta le lettek zárva.
De ez nem azt jelenti, hogy több mint 1000 éves?
De bizony.
Igen. Így már minden összeáll.
Hogy mondod?
Mivel mindkét átjáró zárva volt, mindkét amulett itt maradt a szigeten.
És egy tündér nyitotta ki az átjárót, hogy beengedje Lorcant.
Tehát Walker biztos végig itt volt.
Walker rendőrfőnök tényleg több mint 1000 éves.
Hűha. Biztos használ arckrémet.
- Hagyd abba. - Nem is csinálok semmit.
De igen. Gondolkozol, és tudom, min gondolkozol.
És abba kell hagynod.
Nem tudom.
A Túloldalt elpusztítja egy sötét energia,
ami eltorzítja a minótauroszok elméjét és mindent megsemmisít.
Végre találtam egy világot, ahol helyem van,
erre haldoklik.
Most hogy menjek vissza a régi életembe?
Nem rejtőzhetek el itt tétlenül.
Túl késő, Lorcan. Hallottad, Arianys mit mondott.
Azt is hallottam, hogy van egy húgom.
Egy húgod, aki a koronát választotta helyetted.
Mert a sötét energia megmérgezte az elméjét.
Segítenem kell Kainak.
Ne!
Úgy tűnik, mindketten alábecsültük egymást.
Oké, menjünk.
Soha. Felejtsétek el. Nem lesz ilyen.
Én eveztem egész idáig. Valamelyikőtök képes rá.
- Rossz váll. - Esernyő.
Láb.
- Ez az. Igen! Ez az. - Nem, nem!
Nem!
Az időnk sajnos a végéhez ért.
Viszlát, Walker főnök. Varázslatos volt.
Sajnáljuk, George.
- Nem akartuk, hogy ezek történjenek. - Mi csak Lorcannek próbáltunk segíteni.
De most te szenvedsz, Lorcan eltűnt, és ez mind a mi hibánk.
Esküszöm, ha visszakaptuk Lorcant, a kalandozós korszakunk véget ér.
Véget ér? Ez csak a kezdet.
Lorcan nem az egyetlen, akinek rendeltetése van.
Hogy érted?
Ti mindhárman a Vének következő nemzedékéhez tartoztok majd.
Pár rövid hét alatt több titkot tártatok fel,
és több bátorságot és kurázsit mutattatok, mint előttetek bárki a Vének közül.
A következő Vének mi leszünk?
Várj, mi?
De mi gyerekek vagyunk.
Hogy védjük meg a világot
egy gonosz minótauroszbirodalomtól?
Nem tudom, de jobb, ha kitalálunk valamit, gyorsan.
Engedjenek be!
- Engedjenek be! - Elég legyen, Leland.
Vagy most kinyitod ezt a kaput, vagy kidöntjük!
Jó, mindenki vegyen nagy levegőt, és nyugodjunk meg.
Azt hittem, maga megoldja.
És meg is oldom.
Már jön is a társam.
- Nos, hol van Lorcan? - Nincs itt.
Azt látom.
Nem. Úgy értem, nincs itt, ebben a világban.
Wesley, a „semminél is kevesebb”
a túlértékelése annak, mennyi hasznod veszem.
O-ó.
Varázslatos utazást ígért
a Bryony-sziget rejtélyes legendáinak világában.
És eddig nem láttunk egyetlen varázslatos vagy rejtélyes…
Hahó.
- Sosem előzzük meg! - Nem maradhatunk itt kint!
A vihar rosszabb, és George-nak segítség kell.
Nézzétek, rakéta. „Nagy hatótávú vészjelző.”
- Csináld! - Várj.
Itt vannak a biztonsági előírások.
„Egy: ne irányítsa emberekre vagy vagyontárgyakra.
Kettő: ne használja zárt térben.
Három: mindig a testétől elfelé irányítsa.
- Négy”… - Szerinted felgyorsíthatnánk?
Nem kockáztatok. A rakéták veszélyesek lehetnek.
Szemben a fegyveres, mérges minótauroszokkal?
„Négy.”
- Úgy aggódtunk. - Jól vagyok, anya.
Jó, hogy látlak, fiam.
Igen. Kösz.
Ő Arianys. Ő az én…
Édesanyád. Igen, tudom. És úgy tűnik, segítségre szorul.
Segítek.
Elviszem a klinikámra.
„Huszonnégy: ne használja hőlégballonszezonban.”
Na jó, elég!
Hátrébb. Vissza. Nincs itt semmi látnivaló.
Hátrébb. Vissza.
- Mennünk kéne. - Várjunk. Hol van Charlie?
Nem tudjuk. Egész nap távol volt. George is.
És Danát és Harpert sem találjuk sehol.
Nézzétek!
Mit csinálsz?
Ők azok. Tudom.
- Ne! Lorcan, várj! - Gyere vissza!
Ez óriási!
Mi jön? Ne, mondja el. Ne lőjük le.
Micsoda műsor!
Műsor?
Emberek, vissza a buszra!
Olyan közel, és mégis olyan távol.
A nagypapám megsérült, és semmi sem gátolja meg, hogy segítséget hozzunk!
Lorcan! Visszajöttél!
Szerencse. Képtelen vagy kerülni a bajt, igaz?
Nagyapa?
Vigyétek el dr. Elsonhoz!
Vedd el.
Viccelsz? Egyedül nem szállhatsz szembe vele.
Ez rám és a húgomra tartozik. Menjetek!
Azt mondta, „húgomra”?
Van egy félnővérem?
Gratulálok. Elbűvölő lény.
Gyerünk! George ránk szorul.
Hozunk segítséget!
Tehát végre úgy döntöttél, nem menekülsz, hanem harcolsz.
Talán mégis minótaurosz vagy.
Nem akarok harcolni.
Akkor nem fog sokáig tartani.
Ez nem te vagy, Kai. El kell engedned a sötét energiát.
Nem tudsz semmit!
Nem gyors a felfogásod, mi?
Sosem hordhatod apám koronáját. Az az enyém!
Nem akarom a koronát!
De meg akarok változni!
A Túloldal haldoklik! Hát nem érted?
Arobor! A neve Arobor.
A nevét se tudod a világunknak, mégis királlyá tennének.
Nem kell olyannak lenned, mint apánk.
Békét hozhatnál Aroborra. Kiűzhetnéd a sötét energiát.
Látod?
Máris el akarod dönteni, mi hogy legyen,
megmondod, mit csináljak.
Egész életemben arra készültem, hogy átvegyem a trónt.
Nem fogsz az utamba állni!
Nézzétek, ez Dana!
Húzódj le.
Ne csináld ezt velem, Dana.
George megsérült.
Ne aggódj. Segítünk.
Kösz, apa.
Ó, George.
Ne szekálj. Jól vagyok.
- Te jól vagy, Charlie? - Igen. De Lorcannek segítség kell.
Rendőrfőnök, itt Leland. Hallasz?
Walker főnök, veszed?
Van egy kis probléma a parton. Vétel.
Nem tudom, mivel van itt dolgom, de ez nem jó.
Gyere, édes, szükségem van rád. Mindenkinek.
Vétel.
Csak ennyit tudsz?
Hoztál volna szigonyt!
Talán osztozhatunk.
Ne!
Nem akarlak bántani, Kai.
Sajnálom, de nem engedhetlek vissza. Nem vagy önmagad.
Azt hiszed, ismersz?
Nem. Sosem találkoztam veled, csak a sötét energiával, ami az elmédet uralja.
Felhasznál téged, Kai.
Felhasznál?
Sosem volt ennyi erőm és hatalmam.
És tudom, hogy te is érezted. Láttam az álmaidban.
Az te voltál? Azt hittem…
Hogy apánk volt?
„Segíts, Lorcan. Segíts nekem!” Nem, csakis én.
Az elmédben voltam, és éreztem ott a sötét energiát.
- Olyan vagy, mint én. - Ez nem igaz.
Valami történik. Gyerünk, menjünk.
Gyere velem, Lorcan.
Együtt világokat hódíthatunk meg.
Ezt akarod.
Hogy hiheted ezt?
Úgy, hogy mindig is ezt akartad.
Esélyt ajánlok arra, hogy végre tartozz valahová.
Állj le! Tudom, miben mesterkedsz.
A világaink változnak.
Nem akarsz a győztes térfélen lenni?
Már választottam térfelet.
És az melyik térfél, Lorcan?
A világ, amely nem kért belőled,
vagy a világ, amelynek sosem lehettél része?
Elég!
- Ne csináld! - Nem vagy olyan, mint ő.
Ez nem te vagy, Lorcan.
Emberek neveltek, ez gyengévé tett.
Nem vagy te minótaurosz.
Volt, mikor azt kívántam, bár ne lennék.
Amikor bármit megtettem volna, hogy ember legyek. Mint a többi gyerek.
De nem vagyok olyan, mint a többi gyerek, igaz?
Én vagyok a minótaurosz emberi szívvel,
és pont ennek kell lennem, hogy egyesítsem a világokat.
Egyesítsd a világokat?
Kinek képzeled magad?
Lorcan McCready vagyok. És a McCready család helyrehozza, nem lepofozza.
Még nem késő, Kai. Hadd segítsek.
Vége van, Kai.
Semminek sincs vége.
Na, ez már műsor!
Rendbe jönnek, fiúk.
Maga aztán csupa meglepetés, Craignelder úr.
- Induljon az az ünnepség! - Találkozunk a buszon.
Bocs, de nem a falatozóban kéne lenniük?
Vagy elfelejtették, hogy ünnepség van?
Azt hiszem, elég izgalomban volt részünk egy napra.
Lehet, hogy ezt kihagyjuk.
Ez nem a boldog családi együttlét ideje.
A vendégeim Nyárközépi Holdünnepre számítanak.
És ünnep nincs étel nélkül.
Talán nem is rossz ötlet.
A turisták azt hiszik, ez mind az ünnep része volt.
Mond valamit.
A teljes átveréshez végig kell ezt csinálnunk.
Ez egy fényes jövő kezdete lehet maguknak és a falatozónak.
Ugyan már! Segítsenek ki.
Van benne logika.
Igen, de… segítsünk Craigneldernek?
Oké. Először is: „Aú!” Az érzéseim!
Másodszor, azt hittem, a McCready család helyrehozza.
Ez nem… Én nem… Nem lehet…
Ezt nem hiszem el.
NYÁRKÖZÉPI HOLD
PÉKSÉG
HAL ÉS SÜLT KRUMPLI
- Krumpli, hamburger. Még mást? - Burger krumplival?
Ó, nahát.
Holnap első dolgom megjavítani a második átjárót.
A sötét energia elvágása a forrástól véget vethet a terjedésének.
Köszönöm, hogy ennyi éven át vigyázott rám.
Nem volt könnyű, de megtiszteltetés volt.
Segíthetek?
Tündér harcossá változott, csatázott egy púkával,
aztán átrepült a szigeten, lebegtetett egy szigonyt.
Soha többé nem vesszük le a szemünket magáról.
Valljuk meg, rendőrfőnök, sok ez egyszerre.
Szerintetek mit érez a férjem?
Várjunk. Nem.
Megyek, kiszabadítom a képzelgéseiből. Elnézést.
Szívet melengető újra boldognak látni a szigetlakókat.
És ezt neked és a barátaidnak köszönhetik.
Bárcsak tudnák az igazat!
Amíg Kainál van a második amulett, nincsenek biztonságban.
Ezt megbeszélhetjük holnap.
De a ma este az ünnepről szól.
Hát menjetek, ünnepeljetek!
Igen, érezzétek jól magatokat.
Úgy hallottuk, herceg vagy.
Királyi felség.
Én meg hallom, ti lesztek a legfiatalabb Vének a történelemben.
Szerintem még nem fogtam fel.
Szerintem én sose fogom.
- Akarunk egyáltalán Vének lenni? - Van választásunk?
Kész leszünk rá, ha eljön az ideje?
Az ideje eljött. Nem tudom, ti hogy vagytok, én készen állok.
Igazad van.
Azok után, amin átmentünk, bármire készen állunk.
Bármire, kivéve ezt.
Ó, ne. Nem!
Helló, Bryony-sziget!
Mi vagyunk az Extrán Közepes…
EXTRÁN KÖZEPES
…és köszöntünk titeket!
Extrán Közepes, Extrán Közepes Nézd meg, itt vagyunk
Extrán Közepes, Extrán Közepes
Hátha rád passzolunk
Jó. Megyek.
Jó reggelt.
Nahát. Micsoda éjszaka. Jól mondom?
Csakugyan. Mindenkinek diadal.
Craignelder úr?
Úgy tűnik, elveszett a fiam, ifjabb Wesley.
Azt reméltem, talán itt lehet, a barátaival.
Megkérdezem a fiúkat, látták-e.
Fiúk!
Fiúk?
- Biztos vagy ebben? - Ez a rendeltetésem.
Békét hozok a Túloldalra,
elűzöm a sötét energiát, és egyesítem a világokat.
Ez veszélyesnek hangzik. Főleg, tudod, egy gyereknek.
Gyerek? A minótauroszok királya vagyok.
Csak még nem tudják.
Ha megvárom, hogy Kai elhozza a minótauroszseregét a világunkba,
nem lesz esélyünk.
Nekem nincs választásom, de nektek van.
Ez az én rendeltetésem, nem a tiétek.
Felejtsd el. Nem csinálod egyedül.
Minótauroszkirály ide vagy oda, akkor is a bátyám vagy.
És ha valamit tanultam ebből az egészből, az az, hogy szükséged van rám.
- Tényleg? - Tényleg.
És nekem is mennem kell. Az ősi vers második fele világosan közli, hogy:
„Mikor zafír holdtól lesz fényes az ég,
a korona lehull, s az örökös előlép.”
- Ez mit jelent? - Nem tudom. Ezért kell mennem.
Harper?
Az evidens, hogy én megyek. Én vagyok a vezetőtök.
Hé! Térjetek magatokhoz! Azt hittem, sietünk.
Oké.
Hát tényleg belevágunk.
Mindenki kész?
- Kész, de mire? - Sejtelmem sincs.
A feliratot fordította: Speier Dávid