Ty nejsi Lorcan.
Pusť mě!
Zavřít bránu!
Pusť ho!
Kdo to byl?
Někdo, se špatnými moresy.
Jestli na Druhé straně minotauři vypadají takhle, jsme v pořádné bryndě.
MŮJ BRATR MINOTAURUS
DÍL DESÁTÝ VYJEDNAVAČI A RVÁČI
Podívejte! Člun těch dětí.
Aspoň víme, že jsou tu.
Jako by to bylo něco dobrého.
Třeba je dostihneme, než dojdou k bráně.
Jdeme!
- Náčelnice, kde jsi? - Tohle není nejlepší situace.
To můžu podepsat.
Naštvaní ostrované chtějí na hřbitov.
Uctít naše předky je důležitá součást Slavnosti letního úplňku.
Nemůžete nám zabouchnout!
Mají pravdu.
Georgi?
Musím jít.
Náčelnice?
Miláčku?
To ne.
- Tudy. Šup. Žádné zdržování. - Já se tak těším.
Co to má být?
Hřbitov je až do odvolání uzavřený.
Uzavřený?
Máte ponětí, jak daleko ti dobří lidé cestovali
a kolik zaplatili, aby zažili slavnost se vším všudy?
Hřbitov nás nezajímá. Ukažte minotaura!
- Jo, kde je? - Nepředbíhejme.
Sedni na kolo a jeď pro Lorcana.
Nevím, kde je. A stejně mě neposlouchá.
- Najdi ho a přinuť ho poslouchat. - Jak?
Peníze! Lži! Psí sušenky! Cokoli. Jen ho přiveď!
Jestli ti blbové neuvidí minotaura,
skončí to špatně.
Kde jsem to skončil?
Je divné jít na slavnost, zatímco se Lorcan pohřešuje.
Já vím, ale nesmíme budit podezření.
Přísahali jsme uchovat tajemství ostrova. Musíme dělat jako by nic.
Jako by Lorcan nenašel bránu do jiného světa a nezmizel v ní?
Přesně tak.
Cože?
Pitomej, mizernej krám!
To je prostě… Teda… Tohle je…
Cože?
Momentíček.
Jistě.
Vašim se uleví, až tě uvidí.
- Nemůžu zůstat. - Co?
Temná energie ničí Druhou stranu a minotauři tomu napomáhají.
Ale co zmůžeš ty?
Otec je mrtvý. Jsem tedy následníkem trůnu.
Až budu minotauří král, vše změním.
To ona nedovolí.
Kdo?
Kai. Jediný další minotaurus, který ví, že žiješ.
A už jednou tě zkusila zastavit.
Ale říkala jsi, že koruna přechází na následníka.
A po tobě následuje ona.
To nechápu.
Kai je tvá sestra.
Potřebujeme plán.
Potřebujeme, aby za bránou nebyl dvoumetrový minotaurus s trojzubcem.
Díky bohu, nejdu pozdě.
Jestli jsi nás přišel zastavit, marníš čas.
Nejdu vás zastavit. Jdu tam s vámi.
Fakt?
Jistě. Lorcan nás potřebuje. Všechny.
Nechci kazit zábavu, ale kdo mu řekne, co je za druhou bránou?
Cos přišel, máme před tebou tajnosti, ale netušili jsme, že máš sestru.
Dvojče o pár minut mladší než Lorcan.
Jak může stavět korunu před bratra?
Ovládla ji temná energie.
Minotauři nemají svůj mozek.
Proč temná energie nepostihla tebe?
Mnoho let jsem se skrývala.
Ale šíří se to rychle. Brzy nebude kam se schovat.
Musím se střetnout s Kai. Jinak to nejde.
- Ne. Je příliš silná. - Kdybych s ní mohl promluvit…
Už se tam nesmíš vrátit. Můj svět už nelze zachránit.
Teď musíme udržet tento svět a tebe v bezpečí.
Brány musejí zůstat navždy uzavřené.
Brány? Ono je jich víc?
Tak jako tak musíme bránu otevřít.
Jinak to nejde.
Děda má pravdu.
Jinak už Lorcana nikdy neuvidíme.
No, když to podáš takhle…
Jdeme do toho.
Ne! Neposlouchej ho. Dej mi ten amulet.
On je očividně púka. Nedávej mu ho.
Jistěže tohle řekne. On je púka.
Co mám udělat?
- Dej mu ho. - Nedávej.
Co to povídáš?
To nepomáhá.
Což podle řady historiků mohou a nemusejí být trosky…
Zdravíčko.
- Neviděli jste Charlieho nebo George? - Kdepak.
Co říkala Dana?
Nemůžeme ji najít. Za celý den děti nikdo neviděl.
To je zvláštní.
Neměla bych strach. Nejspíš existuje zcela logické vysvětlení.
Mě nevyděsíš, púko.
Vy jste pěkně prohnaní tvorové.
Nepomůžeme?
- Měli bychom. - Ale komu?
Děda se ještě pořád umí prát.
Nech ten amulet být.
- Pořád myslíte, že púka jsem já? - Bez urážky, ale co kdyby?
Je podivné, aby starší muž, ač zběhlý v bojových uměních,
v boji zblízka zdolal zrůdu měnící podobu.
Řekla to rozvláčně, ale něco na tom je.
Leda by se příšera obrátila k protivníkovi zády.
To by mistr bojových umění neudělal.
Jo, to je on. Svého dědu poznám kdekoli.
Zdravím.
Měl bych s dědou trávit víc času.
Divadýlka už bylo dost, co říkáte?
Tak otevřete bránu.
Dokud Charlieho nepustíte, zůstane zavřená.
Vašeho kamaráda pustím ho, až ji otevřete.
- Máte mé slovo. - Ne!
Fajn.
Správně.
Teď ho pusťte.
A proč bych to dělal?
Protože jste dal slovo.
Koukejte ho pustit.
Nemáte ponětí, s čím si zahráváte.
Poučte mě.
Vím. Je toho dost. Ale musíte udělat tohle.
Zavřete ústa.
A i s Georgem odsud zmizte.
Rozkaz, náčelnice.
Bez Lorcana neodejdu.
Od Lorcanova příchodu na ostrov jsem jeho ochránkyní.
A přísahám, že udělám, co budu moct, abych ho přivedla zpět.
Právě teď ale musíte pomoct Georgeovi.
Kvůli dědovi. Ale pro Lorcana se vrátím.
Jak jsem tě mohl přehlédnout?
Naprosto úchvatné.
Nemáš ponětí, s čím si zahráváš.
Jak to tedy je s tou nadpřirozenou policistkou?
Náčelnice je legendární vílí bojovnice,
nejen Lorcanova ochránkyně.
Střeží brány od chvíle, co byly uzavřeny.
To by ale znamenalo, že je stará přes tisíc let.
Přesně tak.
Ano. Najednou to všechno dává smysl.
Co prosím?
Od uzavření bran oba amulety zůstaly tady na ostrově.
A bránu maličkému Lorcanovi otevřela víla.
Walkerová tu musí být celou tu dobu.
Vážně jí je přes tisíc let.
Páni. Ta ale musí hydratovat.
- Přestaň. - Nic nedělám.
Ale děláš. Přemýšlíš. A já vím o čem.
Musíš toho nechat.
Nemůžu.
Druhou stranu ničí temná energie,
motá minotaurům hlavu, utíná všechno, co jí stojí v cestě.
Konečně jsem našel svůj svět,
a on zaniká.
Nemůžu se tu schovávat, vést běžný život a dopustit to.
Už je pozdě, Lorcane. Slyšel jsi Arianys.
Taky říkala, že mám sestru.
Sestru, která dala přednost koruně.
Protože ji temná energie pomýlila. Musím Kai pomoct.
Ne!
Zdá se, že jsme oba toho druhého podcenili.
Tak jedeme.
Ne. V žádném případě. Ani náhodou.
Já veslovala sem. Teď vy.
- Rameno. - Deštník.
Noha.
- Výborně. Ano! To je ono. - Ne, ne!
Ne!
Dýchánek se bohužel chýlí ke konci.
Sbohem, náčelnice. Bylo to kouzelné.
- Promiňte. Tohle jsme neplánovali. - My chtěli jen pomoct Lorcanovi.
Ale ty jsi raněný, Lorcan zmizel a za všechno můžeme my.
Až Lorcana přivedeme zpět, dobrodružstvím bude konec. Slibuju.
Konec? Tohle je teprve začátek. Lorcan není jediný s předurčeným osudem.
Co tím myslíte?
Vy tři máte být další generací Stařešinů.
Za pár týdnů jste odhalili víc tajemství
a prokázali víc odvahy a odhodlání než kterýkoli Stařešina před vámi.
Máme být další Stařešinové?
Cože, jako my?
Vždyť jsme děti.
Jak máme ochránit svět
před zlou minotauří říší?
Nevím, ale měli bychom něco vymyslet. A to rychle.
- Pusťte nás tam! - Odtud potud, Lelande.
Buď tu bránu otevřeš, nebo ji prorazíme!
Tak se nadechneme a zklidníme se.
Měl jste to snad vyřešit.
A také že vyřeším.
Přichází můj spolupracovník.
- Tak kde je Lorcan? - Není tu.
To vidím.
Ne. On není v našem světě.
Wesley, příměr „ani za mák“ by byl zveličením tvého přínosu.
To ne.
Slíbil jste magickou procházku tajuplným folklorem ostrova.
A zatím jsme neviděli ani jedinou magickou nebo tajuplnou…
Zdravím.
- Tu nepředstihneme. - Zůstat nemůžeme.
Bouře sílí a George potřebuje pomoc.
Jé, světlice. „Nouzový signál s dlouhým dosahem.“
- Do toho! - Počkej. Bezpečnostní pokyny.
„Zaprvé: Nemiřte na lidi ani na budovy.
Zadruhé: Nepoužívejte uvnitř.
Zatřetí: Vždy miřte od těla.
- Začtvrté…“ - Šlo by to zrychlit?
Nehodlám nic riskovat. Světlice mohou být nebezpečné.
Na rozdíl od zlých minotaurů?
„Začtvrté.“
- My se tak báli. - Dobrý, mami.
- Tak rád tě vidím, synu. - Jo, dík.
Tohle je Arianys. Je moje…
Tvoje matka. Já vím. A zřejmě potřebuje pomoct.
Ujmu se jí.
Vezmu ji na kliniku.
„Bod 24: Nepoužívat během sezóny horkovzdušných balónů.“
A dost.
Ustupte. Není tu nic k vidění. Držte se dál.
- Půjdeme. - Počkat. Kde je Charlie?
Nevíme. Je pryč celý den. A George taky.
A nemůžeme najít Danu ani Harper.
Podívejte.
Co to děláš?
To jsou oni. Vím to.
- Ne! Lorcane, počkej! - Vrať se!
Tohle je boží!
Co bude dál? Ne, neříkejte nic. Nechci to pokazit.
- To je panečku show! - Show?
Všichni si nastupte zpět do autobusu.
Tak blízko, a přitom tak daleko.
Děda je raněný a nic nám nezabrání sehnat mu pomoc.
Lorcane! Jsi zpět!
Zaplaťpánbůh. Ty ty průšvihy přitahuješ, co?
Dědo?
Musí k doktorce.
Tu máš.
- Blázníš? Nemůžeš se jí postavit sám. - To je mezi mnou a mou sestrou. Běž!
On řekl „sestrou“? Já mám nevlastní sestru?
Blahopřeju. Je rozkošná.
No tak. George nás potřebuje.
Seženeme pomoc!
Tak ses konečně rozhodl přestat utíkat a bojovat.
- Asi jsi fakt minotaurus. - Nechci bojovat.
No takže to bude krátký proces.
Tohle nejsi ty. Musíš se té temné energii vymanit.
Nevíš vůbec nic.
Moc učenlivý nejsi.
Korunu mého otce nikdy nosit nebudeš. Ta patří mně!
Nechci korunu.
Ale změnu ano.
Druhá strana zaniká. To to nevidíš?
Arobor! Jmenuje se Arobor.
Neznáš jméno světa, jehož chceš být králem.
Nebuď jako náš otec.
Přines Aroboru mír. Vyžeň temnou energii.
Vidíš? Už rozhoduješ, jak co má být.
Říkáš mně, co mám dělat.
Celý život se chystám zaujmout místo na trůnu.
Ty mi nebudeš stát v cestě!
Hele, to je Dana!
Zastav.
- Tohle mi nedělej, Dano. - George je raněný.
- Neboj. Postaráme se o něj. - Dík, tati.
Ach, Georgi.
Nevyváděj. Nic mi není.
- Jsi v pořádku? - Jo. Ale musíme pomoct Lorcanovi.
Náčelnice, tady Leland. Rozumíš?
Walkerová, rozumíš?
Máme problém na pláži. Přepínám.
Nevím, o co jde, ale nevypadá to dobře.
Zlato, potřebuju tě. My všichni.
Přepínám.
Nic víc neumíš?
Máš mít trojzubec.
Co se podělit?
Ne!
Nechci ti ublížit, Kai.
Promiň, ale nepustím tě zpět. Nejsi sama sebou.
Myslíš, že mě znáš?
Ne. Nikdy jsem tě nepoznal. Jen tu temnou energii, co ti ovládá mysl.
Využívá tě, Kai.
Využívá? Nikdy jsem si nepřipadala silnější ani mocnější.
Vím, žes to cítil taky. Viděla jsem to v tvých snech.
Tos byla ty? Já myslel, že to byl…
Náš otec?
„Pomoz mi, Lorcane. Pomoz!“ Ne, to všechno já.
Byla jsem v tvé mysli a temnou energii jsem tam cítila.
- Jsi jako já. - To není pravda.
Něco se děje. Pojďte.
Pojď se mnou.
Společně můžeme dobývat celé světy. Tohle přeci chceš.
Jak tě to napadlo?
Je to jediné, cos kdy chtěl.
Nabízím ti šanci konečně někam patřit.
Přestaň. Vím, o co se pokoušíš.
Naše světy se mění.
A nechceš být na straně vítězů?
Já už si stranu zvolil.
A která to je, Lorcane?
Svět, který tě nechce,
nebo svět, do něhož nepatříš?
A dost!
- Nedělej to! - Nejsi jako ona.
Tohle nejsi ty, Lorcane.
Lidská výchova z tebe udělala slabocha.
Ty nejsi minotaurus.
Dřív jsem si jím přál nebýt.
Byl bych udělal cokoli, jen být člověkem. Jako ostatní.
Já ale jako ostatní nejsem, že ne?
Jsem minotaurus s lidským srdcem, což přesně potřebuju, abych světy spojil.
Spojit světy? Kdo si myslíš, že jsi?
Jsem Lorcan McCready. A McCreadyovi jsou vyjednavači, ne rváči.
Ještě není pozdě, Kai. Nech mě, ať ti pomůžu.
Je po všem, Kai.
Ani náhodou.
No to je show!
Budou v pořádku.
Vy jste samé překvápko, pane Craigneldere.
- Slavnost se rozjíždí! - Přijdu do autobusu.
Nemáte snad být v restauraci? Nebo jste zapomněli, že je slavnost?
Tahle rodina už dnes zažila rozruchu až až.
Tentokrát vynecháme.
Teď není čas na šťastné rodinky.
Moji hosté očekávají Slavnost letního úplňku.
- A slavnost se neobejde bez jídla. - To není špatný nápad.
- Turisti vše měli za součást festivalu. - Má pravdu.
Musíme to dovést do konce.
Vaší restauraci to může věstit zářnou budoucnost.
No tak. Pomozte mi.
Zní to rozumně.
No jo, ale… pomoct Craignelderovi?
Dobrá. Tak zaprvé, auvej, mé city.
A myslel jsem, že jste vyjednavači.
To není… To jsem… To nemůžete…
To snad není možný.
LETNÍ ÚPLNĚK
PEKAŘSTVÍ
RYBA S HRANOLKY
- Hamburger. Ještě něco? - S hranolky?
Tak zatím.
Hned ráno se pustím do oprav druhé brány.
Odřízneme temnou energii od zdroje, ať se nešíří tady.
Dík, že jste mě celé roky hlídala.
Nebylo to snadné, ale bylo mi ctí.
Chcete něco?
Proměnila jste se ve vílí bojovnici, přemohla púku a přelétla s trojzubcem.
Už z vás nikdy nespustíme oči.
Popravdě je toho dost na pobrání.
Co má říkat můj muž?
Počkat. Ne.
Půjdu ho vysvobodit z jeho fantazie. Omluvte mě.
Hřeje mě u srdce vidět zas ostrovany tak šťastné.
A vděčí za to tobě a tvým přátelům.
Kdyby jen znali pravdu.
Dokud má Kai druhý amulet, nebudou v bezpečí.
To můžeme probrat zítra.
Ale dneska slavíme.
Tak jdi slavit.
Ano, užijte si to.
Tak ty jsi princ?
Královská Výsosti.
A z vás prý mají být nejmladší Stařešinové v dějinách.
Ještě nám to nedocvaklo.
To možná nikdy.
- Chceme jimi vůbec být? - Máme na výběr?
Budeme připraveni, až to přijde?
Už to přišlo. A nevím jak vy, ale já připraven jsem.
Máš pravdu.
Po tom všem jsme připraveni na všechno.
Tedy až na tohle.
Ale ne. Ne!
Zdravím, Bryonský ostrove!
My jsme Extra Medium
a vy jste tu vítáni!
Extra Medium, Extra Medium, před vašimi zraky.
Extra Medium, Extra Medium,
zkuste nás taky.
No jo.
Dobré ráno.
Páni. To byla ale noc. Nemám pravdu?
Vskutku. Triumf ve všech ohledech.
- Pane Craigneldere? - Ztratil se mi syn, Wesley junior.
Doufal jsem, že by mohl být zde, s kamarády.
Zeptám se na něj kluků.
Kluci.
Kluci?
- Jsi si tím jistý? - Je to můj osud.
Zajistím Druhé straně mír, zaženu temnou energii a sjednotím světy.
To zní nebezpečně. Obzvlášť, no víš, pro děcko.
Děcko? Já jsem král minotaurů. Jen to ještě nevědí.
Když počkám, až Kai přivede armádu do našeho světa, jsme bez šance.
Já nemám na výběr, ale vy ano.
Tohle je můj osud, ne váš.
Ani omylem. Nejsi v tom sám.
I jako minotauří král jsi pořád můj bratr.
A hlavní ponaučení z toho všeho je,
že ty potřebuješ mě.
- To jako fakt? - Fakt.
I já musím jít. Druhý verš jasně praví:
„Když nebesa ozáří měsíc safírový, koruna spadne a dědic se zjeví.“
- Co to znamená? - Nevím. Proto musím jít.
Harper?
Já samozřejmě jít musím. Jsem váš vůdce.
Hej! Seber se. Máme naspěch.
Tak jo.
Vážně jdeme do toho.
Připraveni?
- Na co? - Nemám ponětí.
Překlad titulků: Jiří Sailer