‎STRAŠIDELNÁ LÁSKA
‎Nyní tedy odhalím milostný dopis ‎od Hwagjongdang,
‎skvělé básnířky ‎a uznávané umělkyně své doby.
‎- Nepraská to sklo? ‎- Co se děje?
‎Našli ho při přemísťování hrobky ‎prince Kangpjonga?
‎- Takže dopis byl v princově rakvi? ‎- Ano.
‎Není to romantické?
‎- Máš na starosti odložené případy. ‎- Ano.
‎Půjdeme do toho?
‎Tři sta let starý případ.
‎Pracujme spolu.
‎6. DÍL
‎Společný vyšetřování, pravidlo jedna. ‎Sdílej všechny informace
‎a do terénu choď vždycky ve dvou.
‎Pravidlo dvě. ‎Při společné chůzi udržuj odstup.
‎Pravidlo tři.
‎Musí mezi námi vždycky být ‎aspoň jedna volná židle.
‎Takže to shrnu. ‎Při odhalování 300 let starýho dopisu,
‎kterej objevili ‎v hrobce prince Kangpjonga,
‎se objevil duch muže.
‎Ty jo, 300 let. ‎Možná vůbec nejstarší odloženej případ.
‎Co to bylo za ducha, ‎co se před tebou objevil?
‎Byl to malíř.
‎Namaloval portrét Hwagjongdang, ‎co je v galerii Jeon.
‎Takže stačí najít jeho ostatky.
‎Ne. Nechce, abychom našli jeho, ‎ale Hwagjongdanginy ostatky.
‎Ostatky někoho jinýho?
‎A dokonce někoho, ‎kdo princi napsal milostnej dopis.
‎Ale příběh, co mi Towon pověděl, ‎značí o naprostém opaku.
‎Zmínil, že Hwagjong byla jeho milenka
‎a toužil po ní princ Kangpjong, ‎člen královské rodiny.
‎Posvítil sis na to?
‎Je to malíř Towon, se kterým vyrůstala.
‎Je mi jedno, jak se jmenuje.
‎Chci jen vědět jak. Jak na to.
‎Jak mu přistřihnout křídla ‎a získat Hwagjong.
‎Pojď jsem, ty ubožačko! ‎Proč neděláš, co ti říkám?
‎Jak se mne opovažuješ urazit?
‎- Bože. ‎- Kdo jste?
‎Můj ty světe.
‎- Ten hlupák napadl urozeného pána! ‎- To neměl.
‎Napadl urozeného pána! To ne…
‎- Přestaňte. ‎- Bože!
‎- Přestaňte! ‎- ‎Panečku!
‎Napadl urozeného pána.
‎S pomocí policie ho můžete nechat popravit ‎za porušení Mravního zákona.
‎Jaký otřesný zločin spáchal?
‎Ušetřete ho! Ušetřete jeho život! ‎Přestaňte!
‎Přestaňte! Prosím…
‎Přestaň!
‎Posedlost prince Kangpjonga ‎se zvrhla v šílenství.
‎Výměnou za Towonův život Hwagjong donutil ‎stát se jeho druhou ženou.
‎Kam tak pospícháš?
‎Jak se opovažuješ? ‎Za snahu oklamat prince zaplatíš.
‎Ne!
‎Hwagjong se princově tyranii ‎pokusila uniknout,
‎ale zavraždili ji před Towonovýma očima.
‎Promiň…
‎Princ Kangpjong dokonce ‎Hwagjonginu vraždu ututlal.
‎Vzal prázdný palankýn ‎na exkurzi na horu Kumkang
‎a roznesl nesmyslné lži o tom, ‎že Hwagjongdan zmizela někde v horách.
‎Nikdo neví, ‎kde je ve skutečnosti pohřbena.
‎Jaká je pravděpodobnost, že Towon lže?
‎Když přijde na zamilovaný páry, ‎chce to vyslechnout obě strany.
‎A ten milostnej dopis ‎prý našli v princově rakvi.
‎Towon má prý důkaz, co to vyvrátí. ‎Musíš to ověřit. To je ta část s živými.
‎Sama jsem si na to posvítila.
‎Towon nebyl za své doby uznávaný umělec, ‎věhlas získal až s obrazy ‎hwadžopdo‎.
‎Kde to jsem?
‎Vypadá to tu spíš jak něco pro Jo-ri.
‎Že by to Towon popletl?
‎Dobrý den.
‎Proč má v ruce srp?
‎Co že tu děláte?
‎Zaslechl jsem, že máte věci umělce Towona, ‎co se předávaly z generace na generaci.
‎Pane, můžu se podívat dovnitř?
‎Ve skutečnosti to jsou dva různé dopisy.
‎Ano, jeden byl pro Towona, ‎ne pro prince Kangpjonga.
‎Není to čosonská verze ‎Ducha‎, ‎ale totální psycho.
‎Byl to princ, ‎ale zfalšoval alibi s prázdným palankýnem.
‎Právě proto, že byl princ, ‎nesnesl, že milovala jiného.
‎Chci najít její ostatky, ‎ať může odpočívat v pokoji s Towonem.
‎Je už 300 let uvězněná v hrobě s princem. ‎Zaslouží si svobodu.
‎Ale to snad ne. Chcete teď couvnout?
‎Couvnout nejde, ‎když už jsme na jedné lodi.
‎Prokuratura vyhmátnula náš poslední obchod ‎a snažila se ho vyšetřit.
‎Bratrovi se to tak tak podařilo ututlat. ‎Dokud se situace nezklidní…
‎- Paní ředitelko. ‎- Každopádně
‎- díky tomu vašemu obrazu od Ču Sin-ho… ‎- Moment.
‎‑ Čchon Jo-ri. ‎‑ Proč vám volá?
‎Ano, slečno Čchon. ‎V poslední době spolu mluvíme často.
‎Ano. Ano, samozřejmě. Dobře, tak zítra.
‎Myslíte, že po nás Jo-ri jde?
‎Těžko říct. ‎Zjistím to, až s ní budu mluvit.
‎Zítra mám schůzku s ředitelkou muzea Jeon. ‎Schválně, jestli něco zjistím.
‎Přidám se hned, jak budu mít hotovo.
‎‑ Poradím si sama. ‎‑ To nejde. Pamatuješ na naše pravidlo?
‎Informace musíme sdílet ‎a do terénu jít jedině jako tým.
‎A pak máme týmovou večeři.
‎- Týmovou večeři? ‎- ‎Ano.
‎Po dlouhým dni v práci si ji zasloužíme.
‎‑ Dáme si zase škvarky? ‎‑ To abych s sebou měl náhradní košili.
‎Jo-ri, vlastně jsem se chtěl ‎na něco zeptat.
‎‑ Jak do hotelu pořizujete obrazy? ‎‑ O to se stará náš umělecký tým.
‎Většinou je nakoupí přes galerii Čchon. ‎Vede ji teta.
‎Proč?
‎Je v tom nějaký problém?
‎Neříkám, že je nějaký problém ‎s Reinou nebo galerií Čchon.
‎Ale hotel figuroval ‎v případu distribuce uměleckých děl.
‎AKVIZICE UMĚLECKÝCH DĚL ‎A TRANSAKCE V HOTELU
‎‑ Jsou to všechno obrazy v hotelu? ‎‑ Ano. Poslal jsem vám to taky na mail.
‎Mohl byste také vyhledat obrazy
‎zakoupené za posledních deset let ‎od galerie Čchon?
‎Tržní hodnotu a za kolik jsme je koupili? ‎Chci podrobnou zprávu.
‎A nikomu ani muk.
‎Jistě.
‎‑ Co zas? ‎‑ Posaď se.
‎O co jde?
‎‑ Jak jde to vyšetřování hotelu Reina? ‎‑ Co chceš vědět?
‎‑ Jen se zajímám. ‎‑ A co tě zajímá?
‎Kdo to vyšetřoval, než případ uzavřeli?
‎Dobře. Víš, že před tebou nic neutajím.
‎Případ vedl Nam Či-hun z třetí jednotky. ‎Ale přišel příkaz shora, ať případ nechá.
‎Teď ho mám já.
‎Jestli zmizely peníze, ‎perou špinavý peníze.
‎‑ A jestli zmizel obraz, půjde o krádež. ‎‑ To je i moje teorie.
‎Ale proč v tom jel vrchní prokurátor Ok
‎- a riskoval post? ‎- Přesně.
‎To mě taky zarazilo, tak po tom pátrám.
‎Podařilo se mi zjistit, kam ty peníze šly.
‎Skupině Reina?
‎Zjevně máš podezření. ‎Pořád zmiňuješ Reinu. Budeš po tom pátrat?
‎Proč bych po tom pátral? ‎Mám dost svý vlastní práce.
‎‑ Takže ty peníze nešly Reině? ‎‑ Šly jinam.
‎‑ Chceš to spolu projít? ‎‑ Ne, musím teď něco vyřídit. Čau.
‎Zdar.
‎Jste sentimentální, to jsem nečekala. ‎Mě to zajímá, protože se to týká předka.
‎Ale proč 300 let starý milostný dopis ‎tolik zaujal vás?
‎Pravda. Má to být milostný dopis,
‎ale pisatelka jako by věděla, ‎že je čeká buď odloučení, nebo smrt.
‎A to mě zaujalo.
‎Kde asi byla Hwagjondang pohřbena?
‎Slečno Čchon, jistě máte ‎dost svých starostí.
‎Proč vás to tak zajímá?
‎Chcete-li zjistit víc, ‎než co je ve veřejných záznamech,
‎navštivte alma mater ‎mého zesnulého otce, prvního ředitele.
‎Té jsme z archivu Jeon ‎darovali veškerou dokumentaci
‎spojenou s princem Kangpjongem.
‎Po exhibici jí darujeme ‎i ten milostný dopis.
‎Dále. Pane Kangu.
‎Omlouvám se, měl jsem naléhavou schůzku.
‎To nevadí. Jsem ráda, že jste tu. ‎Posaďte se. Pozvala jsem ho.
‎Zmínila tvou návštěvu, tak jsem neodolal.
‎- Jaká byla cesta? ‎- Příjemná.
‎To ráda slyším.
‎UMĚLECKÉ MUZEUM JEON
‎Kang-uku?
‎- Cože, ty? ‎- Co ty tady?
‎‑ Co tu děláš? ‎‑ A co ty?
‎‑ Musíš se s paní ředitelkou znát dobře. ‎‑ Matčina dobrá známá.
‎‑ Ještěže jsem tě zastihnul. ‎‑ Odkud jedeš?
‎Při stavbě komplexu Pchekhjon ‎jsme objevili artefakt. To stavbu zdrží.
‎- Jel jsem na to dohlédnout. ‎- Jasně.
‎Počkej.
‎Prosím.
‎Co je to?
‎Pořídil jsem je na služebce v Evropě. ‎Pro tebe.
‎Děkuju. První rukavice, ‎co jsem kdy dostala.
‎Určitě je unosím.
‎‑ Copak něco větříš? ‎‑ Co bych větřil?
‎Aha, peníze za ten obraz šly… ‎Proto sem pořád chodíš?
‎Bude za tím víc, než přiznáš. ‎O co jde? Vybal to.
‎Nemám co říct.
‎- Počkej. ‎- Pusť.
‎Ale no tak.
‎- Kang-uku. ‎- Dáš už pokoj?
‎- Zase vy. ‎- No jo, zase.
‎Vy jste slečna Čchon, že? Těší mě.
‎Jsem prokurátorka Im So-hjon. ‎Pracuju tady s panem Ma.
‎Četla jsem ten článek o vás dvou. ‎Blahopřeju. Kdy budou zásnuby?
‎Ta pozornost se mi zamlouvala, ‎ale šlo o dezinformace.
‎Vážně?
‎Zrovna se chystáme na večeři. ‎Nechcete se přidat?
‎- Na jakou večeři? ‎- Jinak bys večeřel sám.
‎Ty bláho.
‎Nezajdeme na večeři všichni společně? ‎Přidejte se k nám.
‎- Kašli na to. Pojďme jen my dva. ‎- Proč ne?
‎Pojďme všichni. ‎Na společnou večeři. Ve čtyřech.
‎Podívej.
‎Že nám to sluší? To je fotka z posledně.
‎Selfíčko zamilované dvojky.
‎Ale vůbec ne. Neměl jsem na výběr, ‎chtěla si ten okamžik zvěčnit.
‎Zamilovaný pár.
‎Děkuju.
‎- Nepřipijeme si? ‎- Jistě.
‎Na zdraví.
‎Ty jo.
‎Musím se omluvit, ‎s námi ta večere nebude moc nóbl.
‎My státní úředníci máme hluboko do kapsy. ‎Účet si rozdělíme.
‎To je v pořádku. Já ráda těstoviny. ‎A taky‎ ramjon‎.
‎Jíš instantní nudle?
‎Jo, občas si je dám. ‎Když mám chuť na něco jednoduchého.
‎Vážně? Já myslela, že bohatí ‎jí jen jídlo od osobního kuchaře
‎nebo v nóbl restauracích.
‎Když instantní nudle, ‎tak ‎ramjon‎ u řeky Han.
‎Ramjon‎ u řeky chutná hned líp. ‎Co na něj někdy zajít?
‎Mohla bys…
‎Co?
‎A co ty, Kang-uku? ‎Taky máš řád‎ ramjon ‎u řeky?
‎- No, já… ‎- Miluje ho.
‎Když jsme pracovali v severním okrese, ‎ráno po týmové večeři jsme v parku
‎zdlábli misku nudlí jako vyprošťovák.
‎Taky bych někdy ráda ‎zkusila nudle jako vyprošťovák.
‎- Já se taky rád přidám. ‎- Cože?
‎Jasně, můžeme na ně zajít ‎všichni společně.
‎Na. Dej si.
‎- Kang-uku. ‎- Jen si dej.
‎- Staráš se o mě? ‎- Ne, hlavně už jez.
‎- Určitě si dáš pivo? Moc ti nejede. ‎- Občas si jedno dám.
‎Pane Ma, musíte mít zlaté srdce, ‎když se tak staráte o slečnu Im.
‎Budete asi vážně džentlmen.
‎Je to pro mě taky novinka, ‎zjišťuju to až dneska.
‎Žádnej džentlmen nejsem. ‎Je jen nešikovná a pořád jí všude
‎- něco padá. ‎- Takže se o ni staráš.
‎Vidíš?
‎Už ticho. Pardon? Můžu ještě pivo?
‎- Pan řidič? ‎- Dobrý večer.
‎- Děkuju. ‎- Není zač.
‎- Hodím tě k autu. ‎- Vezmu si taxíka. Auto vyzvednu ráno.
‎- Vážně? ‎- Jo. Tak zatím.
‎- Ahoj zítra. ‎- No jo.
‎Tak snad příště u řeky.
‎Řiďte opatrně, prosím.
‎Hodím tě.
‎Ne, díky. Klidně… ‎Chci jít pěšky. Půjdu sama.
‎- Co kdybych tě doprovodil? ‎- To není třeba.
‎Tak se měj.
‎Ne, do tý jednotky tě nepřeřadí. ‎Zavolám ti zítra.
‎Jo-ri, co řekla ta ředitelka galerie Jeon?
‎- Existují další záznamy? ‎- Ne.
‎To byla otrava, co? ‎Ale vedl jsem si dobře.
‎Jasně, vedl sis skvěle.
‎- Myslím se slečnou Im. ‎- Byl jsem na ni hnusnej.
‎Víš, jak moc se tě snažím chránit?
‎O mě vůbec nešlo. ‎Měls napilno se slečnou Im.
‎- Jak poznamenal Min-hwan, byls sladký. ‎- Sladkej? To sotva. To není fér.
‎Teď upřímně. Musel jsem ‎vystát ji i toho tvýho nápadníka.
‎Ani jsem si ty těstoviny neužil…
‎Jo-ri.
‎- Trucuješ… ‎- Netrucuju.
‎- Víš vůbec, co jsem chtěl říct? ‎- Ať už chtěls říct cokoli, není to tak.
‎- Nedotkla jsem se tě, že ne? ‎- Ne, nedotkla.
‎Stalo se to už někdy ‎od tý nehody na jachtě?
‎Bylo to poprvé.
‎Pokud vím, tak je problém, ‎jen když se někoho dotknu rukou.
‎Tak to bude v pohodě. ‎A i kdyby ne, nevadí mi to.
‎- Chci říct, neměj strach. ‎- Měli bychom…
‎den počkat a uvidíme.
‎Pokud za den neuvidíš žádné duchy, ‎tak je to v pohodě.
‎Nedělej si starosti. ‎Jestli se to občas stane, poradíme si.
‎Ale i tak, pokud uvidíš duchy, zavolej.
‎Dobře.
‎Žádné duchy neuvidí. Neměl by. ‎Určitě nezavolá. Snad nezavolá.
‎Žádné duchy nevidí. Kdyby ano…
‎Vidíš je?
‎Ne. Volám, že žádný duchy nevidím.
‎Vylekals mě. Řekla jsem, ‎ať voláš, jen jestli je uvidíš.
‎Promiň.
‎Ukaž se! Tak vylez! Co to bylo?
‎- Haló? ‎- Nevidíš je, že ne? Dělám si starost.
‎Měl jsem volat, pokud je uvidím. A nic.
‎- Kang-uku. ‎- Ano?
‎Takhle to nepůjde. ‎Budu na tom případu pracovat sama.
‎Ne, počkej. Žádný duchy nevidím. ‎A i kdyby jo, není to poprvý.
‎Budu v pohodě.
‎Už vím, jak na ně. ‎I když v porovnání s tebou sotva.
‎- I tak. ‎- ‎A jsem zvědavej.
‎Chci sám zjistit, ‎jak ten 300 let starej případ dopadne.
‎- Tak jo. Kdyby něco, hned zavolej. ‎- Jasně.
‎Dobrou noc.
‎Žádný nevidím. Není důvod plašit.
‎To se mi ulevilo.
‎Dále.
‎Chtělas mě vidět?
‎- Ráda bych si společně dala čaj. ‎- Nemáš radši kávu?
‎Víš, snažím se omezit kofein.
‎Když jsme u toho, nevypadáš nejlíp. ‎Není ti dobře?
‎Prý mi nic není. ‎Pro někoho v mém věku ta nejlepší zpráva.
‎- Promiň. Zkusím ti volat častěji. ‎- Dobře.
‎Víš, ještě lepší by bylo, ‎kdybys mě častěji navštěvovala.
‎Přijdeš, jen když tě zavolám.
‎Víc nemám. Jen že před 12 lety ‎podstoupil transplantaci srdce.
‎Jistě. Ptám se, ‎protože totožnost dárce je důvěrná.
‎Jak dlouho?
‎Ano, co nejdříve.
‎PŘEDBĚŽNÁ PROVĚRKA ‎MA KANG-UK
‎- To je 200 joulů. ‎- Dvě stě. Můžeme.
‎Můžeme.
‎Pane doktore, dárcovo srdce bylo vyňato.
‎- Tak schválně. ‎- Co?
‎Číslo jedna, nebo dvě?
‎- Mám vybrat? Jedna. ‎- Jo.
‎Takže vepřový kotlety.
‎Žádný překvapení.
‎Kang-uku, co oběd?
‎- Běžte napřed. ‎- Určitě?
‎- Jdeme na kotlety. ‎- Fajn.
‎Po exhibici budu respektovat přání ‎svého zesnulého otce, prvního ředitele,
‎a dopis věnuji jeho alma mater. Ano.
‎To je fakt. První ředitel nadace
‎daroval dokumenty o princi Kangpjangovi ‎své alma mater.
‎Při vyšetřování ‎většinou začínáme tím, co víme.
‎Posvítíme si na dokumenty o princi ‎a možná něco najdeme.
‎- Vydám se tam po práci. ‎- Cože? Chtěla jsem jít taky.
‎- Tak pojďme společně. ‎- Jistě.
‎- Pane Pongu. ‎- Ano?
‎Pojďte blíž.
‎Máme v programu odpolední porady ‎něco zásadního?
‎To si nemyslím.
‎Tak poradu dneska můžete vést vy.
‎Jistě.
‎Paní Om, nemyslíte, že se slečna Čchon ‎v poslední době chová zvláštně?
‎- Taky jste si všiml? ‎- Takže nejsem sám.
‎Jen už není vůči ostatním tolik opatrná.
‎Nedalo by se říct, ‎že si lidi víc pouští k tělu? Hlavně mě.
‎Viděla jste přece, jak ukázala na mě. ‎„Pane Pongu, pojďte blíž.“
‎Krom toho řekla, ať vedu poradu.
‎Je to jasné.
‎Co jako?
‎Spoléhá na mě jako na svou pravou ruku.
‎Je toho moc. Ten tlak.
‎- To vy jste trochu moc, pane Pongu. ‎- Ale nejsem. Jsem pohodář.
‎Ano, to jsem já. Brzy se setkáme. Díky.
‎Přimluví se za nás.
‎Aha, jasně. ‎Naše druhý pravidlo, odstup. Promiň.
‎To je krásnej den.
‎Ztrácím rovnováhu. ‎Pořád se nakláním doleva.
‎Vítejte.
‎Volal týmový vedoucí.
‎- Prý mám spolupracovat. ‎- Díky.
‎Pojďte se mnou.
‎Máte obrovskou kolekci.
‎ARCHIV JEON
‎Tady máme dokumenty, ‎které darovala nadace Jeon.
‎Co je tohle?
‎Záznam o dědictví ‎uděleném králem princi Kangpjongovi.
‎Je zde uvedený počet pokojů, ‎až na každou část kuchyně.
‎Je to podrobnější, než bych čekala.
‎Máte některé z těch záznamů ‎jako skicu nebo půdorys?
‎Něco takového máme. Půdorys rezidence.
‎‑ Rezidence prince Kangpjonga. ‎‑ Mohu si to vyfotit?
‎Toto je kolekce princovy osobní antologie. ‎Něco jako kolekce esejí.
‎ANTOLOGIE HWAPJONG
‎To je vše, co o princi Kangpjongovi máte?
‎Mám tu osobní deník z jeho cest. Moment.
‎Počkej, Jo-ri
‎- Opatrně. ‎- Promiň.
‎Co je to?
‎Vyfoť to.
‎„‎U hrobu mé zesnulé ženy kvete kamélie.‎“
‎Říká, že právě tam Hwagjongdang pohřbil?
‎Asi jo.
‎„Budu se ni pořád dívat, ať zaženu stesk.“
‎Znamená to snad, že tu kamélii,
‎pod kterou byla Hwagjongdang pohřbená, ‎denně viděl?
‎Umělecké muzeum Jeon stojí tam,
‎kde míval ‎princ Kangpjong rezidenci, takže…
‎Dokonalej zločin neexistuje.
‎Co se má odhalit, ‎i po 300 letech vyjde na světlo.
‎Musíme tomu přijít na kloub.
‎Ale nemáme jak zjistit, ‎co je pod stromem pohřbeno,
‎Nemůžeme vykopat půdu ‎v soukromém vlastnictví.
‎Máš pravdu. Když kápneme božskou, ‎bude si myslet, že nám přeskočilo.
‎Taky bychom urazili jejího předka. ‎Určitě nás tu kopat nenechá.
‎Musíte vymyslet jak na to.
‎Musíme…
‎Hwagjongdang osvobodit.
‎Přesně.
‎To je Čchon Jo-ri? A s kým to přišla?
‎Paní ředitelko Ok.
‎Zajímá se Čchon Jo-ri o umělecké galerie? ‎V poslední době je tu často.
‎Čchon Jo-ri?
‎- Ptala se na obrazy v hotelu… ‎- Ne, to vůbec nezmínila.
‎‑ Teď tu je s nějakým mužem. ‎‑ Jistě.
‎Není to Kang Min-hwan ze skupiny CL?
‎Toho bych přece poznala. ‎A přišel by mě pozdravit.
‎Pravda. Brzy se za vámi zastavím.
‎Chci vám něco říct.
‎‑ Jistě. Přijďte s dobrými zprávami. ‎‑ Dobře. Nashle.
‎Mami.
‎- Ano? ‎- Co říkala?
‎‑ Je tam Čchon Jo-ri s Min-hwanem? ‎‑ Ne, to si nemyslím.
‎Ti dva spolu vážně chodí?
‎Prosím tě. Zveřejnili článek, ‎co to vyvrací. Zatím spolu nechodí.
‎„Zatím“ znamená, že v budoucnu můžou.
‎Mami. Kdyby se ti dva vzali, ‎bylo by to pro nás vážně špatné, viď?
‎Použili bychom stejný trik.
‎Že vidí duchy? ‎To je sotva trik, když nemáme důkaz.
‎Ty drby prý začal Čcha Ki-ju. ‎Ten, co se s Jo‑ri rozešel.
‎Neříkals, ‎že je Čcha Ki-ju zpátky v Koreji?
‎‑ Co? Jo. Přiletěl před měsícem. ‎‑ Aha.
‎Konečně mi přišla karta. Kam jdeš?
‎Že musí odejít, když vyhrávám.
‎Skutečný důvod?
‎‑ Ke zrušení zásnub ani jiný není. ‎‑ Právě, nechci ten „oficiální“.
‎Prý jsi potom jel studovat do zahraničí.
‎Já jen, že ty drby, co se začaly šířit, ‎potvrzují mé podezření.
‎A jaké máš podezření?
‎Že měla Čchon Jo-ri tajemství, ‎cos neustál.
‎Co jsem neustál?
‎Třeba co?
‎Že je Jo-ri…
‎obklopená duchy.
‎Chci, abys to vypověděl, když bude třeba.
‎A pak?
‎Jak se to mohlo objevit uprostřed stavby?
‎Jo.
‎Ne. Znovu zakopat vykopaný artefakty, ‎to je problém.
‎Měla bys to nejdřív nahlásit. ‎O víkendu se zastavím a pomůžu ti s tím.
‎Jo, pracuju, mami.
‎U našich opravují tu kamennou zeď ‎a prý to bývala stará pevnost.
‎- A našli tam artefakty? ‎- Jo.
‎Kolik za to člověku vláda dá, ‎když najde artefakt?
‎Asi nic moc, pokud vůbec něco.
‎- Mimochodem… ‎- Ano?
‎‑ …pořád mluvíš jen o prašulích. ‎‑ Copak peníze nejsou důležitý?
‎Přemýšlím, kam jít na týmovou večeři.
‎Škvarky? Co ty na to?
‎- Škvarky k večeři? ‎- Příště.
‎Ne, žádný příště. Budou ti chutnat.
‎- Prodávají odleželý škvarky. ‎- Příště.
‎Ty jeho manýry mě už točí. ‎Seš fakt neuvěřitelnej.
‎Co jsem provedl?
‎Odcházíš z práce načas. ‎Ani o minutku později.
‎A to bys měl udělat i ty.
‎- A ty taky. ‎- Vidíš? Zas nejde.
‎Možná s někým chodí. Že by s tou z minule?
‎S tou? Vím, kterou myslíš. ‎Beztak jde za ní.
‎Jediná osoba, ‎kvůli který Kang-uk skončí načas.
‎Jeho babička, paní Pchang.
‎Jo-ri.
‎- Jsi tu brzo. ‎- Kang-uku. Přišla jsem trochu dřív.
‎‑ Ale ty taky. ‎‑ Pospíchal jsem, ale stejně jsi čekala.
‎Je to tu pěkný. ‎Připomíná mi to studentský léta.
‎Není tu moc lidí ‎a na nikoho tu nenarazíme.
‎‑ Napadlo mě, jak vykopat tu kamélii. ‎‑ A jak?
‎Když při kopání na pozemku ‎najdeš artefakt, musíš stavbu zastavit.
‎‑ Zákon o ochraně památek. ‎‑ Přesně. Víš o něm?
‎Aby to fungovalo, musím zaimprovizovat.
‎UMĚLECKÉ MUZEUM JEON
‎Chcete si koupit naši magnólii?
‎Posledně jste zmínila,
‎že i na jihu ‎jsou tak výrazné kamélie vzácné.
‎Chci ji pro sebe.
‎Popravdě, měla jsem za to, ‎že sem chodíte ze zájmu o obor.
‎Tohle jsem nečekala.
‎Projevila jste zájem, ‎o poněkud neobvyklé věci.
‎Vážně?
‎Problém je v tom,
‎že otec ten strom miloval.
‎A návštěvníci se před ním rádi fotí. ‎Je to vyhlášení místo na focení.
‎- Nemám důvod ho prodat. ‎- Chci ho mít na zahradě
‎a vidět ho, kdy se mi zachce.
‎Tak se klidně zastavte, ‎kdykoli ho chcete vidět.
‎Jestli ho nechcete prodat, ‎co ho za něco vyměnit?
‎‑ A za co? ‎‑ Má rodina má vzácnou starou borovici.
‎‑ Starou borovici? ‎‑ Jste si blízká s paní ředitelkou Ok, že?
‎To proto, že jsme ve stejné branži.
‎Sama moc dobře ví, ‎jak výjimečná ta borovice je.
‎Neslyšela jste o ní?
‎Paní ředitelko.
‎Mluvila jste s paní Ok?
‎Vykopání obou stromů zajistím já. Nashle.
‎Haló.
‎Hned tam budu.
‎Jo-ri, podle Korejské památkové správy ‎se můžeme držet plánu.
‎To je skvělé.
‎- Jo-ri? ‎- ‎Ano?
‎‑ Děje se něco? Zníš trochu… ‎‑ ‎Promiň, pak ti zavolám.
‎Dobrý den.
‎Pojďte dál.
‎Přišlas.
‎Babi.
‎‑ Co se stalo? ‎‑ Jen jsem na chvilku omdlela.
‎Naštěstí byl nablízku Min-hwan ‎a hned zavolal sanitku.
‎Postarala jsem se, ‎ať se to ředitelka Ok nedozví.
‎Babi…
‎Neboj, žiju.
‎Nepoznávám tě.
‎Dej mi chvilku.
‎Půjdu s ní promluvit.
‎Nestalo se jí nic?
‎Měl bych za ní jít?
‎To je asi moc.
‎Tajila jsem ti to, ‎ale mé zdraví už není, co bývalo.
‎Co tím myslíš?
‎Víš, co se mi honilo hlavou, ‎když jsem spadla?
‎„Nesmím v tom Jo-ri nechat samotnou.“
‎Vím, že ta rodina, co zásnuby zrušila, ‎šíří klepy o tom, co se stalo.
‎Problémy jen záplatujeme. ‎Pomohlo by ukázat, jak dobře se ti daří.
‎Oznam zásnuby a udělej těm drbům přítrž.
‎Vím, že ten boj o podílnictví není lehký. ‎A má opozice má silné zastánce.
‎Ale sňatek sám o sobě to nevyřeší.
‎Dokážu, jak jsem schopná, ‎a získám si důvěru podílníků.
‎Jde o to, že nemáme moc času.
‎Začnu s určováním následníka.
‎Ředitel Kong a Čang vlastní pobočky ‎a jsou věrní zesnulému předsedovi.
‎Mají dost velký podíl na to, aby rozhodli.
‎- Ale není jejich stanovisko neutrální? ‎- Ano.
‎Nejdříve zkontaktujeme ředitele Čanga.
‎Předsedkyně Pek chce svého následníka ‎oznámit na příští poradě.
‎Tvoje máma hotel Reina milovala.
‎A o to víc sál Siena.
‎Pokud je chceš ochránit, ‎udělej prosím, co ti říkám.
‎Sama jsi viděla, jak šla díky fámám ‎o randění cena akcií nahoru.
‎Min-hwan tě dobře zabezpečí. ‎Jste přátelé už od dětství.
‎Jo-ri, proč…
‎Proč se ti nemůžu dovolat? ‎Nezavolalas zpátky. Nestalo se nic?
‎‑ Babička onemocněla, tak jsem šla za ní. ‎‑ Je to vážný?
‎‑ Už je na tom mnohem líp. ‎‑ To rád slyším. Jak se držíš ty?
‎Ředitelka muzea nabídku přijala. ‎Začněme, až muzeum zavře.
‎‑ Dobře. Přesně podle plánu. ‎-‎ Ano.
‎Jo-ri, a co týmová večeře? ‎Třeba instantní nudle u řeky?
‎Uvidíme.
‎Tak zatím.
‎-‎ Dobře‎. ‎- Ahoj.
‎UMĚLECKÉ MUZEUM JEON
‎DOČASNĚ UZAVŘENO
‎Vypadá to, že bude pršet. ‎Neměli bychom to odložit?
‎Co když si to ředitelka I ‎zničehonic rozmyslí?
‎- Držme se plánu. ‎- Tak jo.
‎Začněme.
‎Jdeme na to.
‎- Dobrá! ‎- Dobrá!
‎Na tuhle stranu.
‎Budou kopat co nejhlouběji.
‎Jakmile se objeví rakev, ‎hned přestaneme a nahlásíme to.
‎Máš ty dokumenty?
‎Formulář nalezené pamětihodnosti? ‎Už jsem ho vyplnila.
‎Bezva.
‎Jak to nahlásíme, ‎ukáže se Korejská památková správa
‎a hned začnou šetřit.
‎Paní ředitelko Ok. ‎Začali vykopávat tu kamélii.
‎Nemyslíte,
‎že na tom něco smrdí?
‎Upřímně, je to obyčejná kamélie, ‎najdete ji prakticky všude.
‎Proč za ni nabídla borovici?
‎Nebude v tom něco víc?
‎Řekla jste, ‎že si zamilovala ty rudé květy.
‎Už jako malá musela mít všechno, ‎co si zamanula.
‎Každopádně ‎blahopřeju k té vzácné borovici.
‎‑ Děkuji. ‎‑ Zatím.
‎WANG, SEKRETÁŘKA PŘEDSEDKYNĚ
‎Co když tam není?
‎Jo-ri, pojď pod stan.
‎- Zabalte to, pojďte se schovat. ‎- To je liják.
‎- Bože. ‎- Pojďte sem.
‎Pořád před sebou máme kus.
‎Rodinná večeře, zničehonic? ‎Provedli jsme něco? Ha-ri, máš malér?
‎‑ To spíš ty. ‎‑ No co už. Proč tak dotčeně?
‎Jen chtěla rodinu pohromadě.
‎Ale není to zvláštní? Pozvala i Min-hwana. ‎Myslíte, že oznámí jejich zásnuby?
‎‑ Nemůže se provdat do skupiny CL. ‎‑ Zásnuby jsou nelehký úkol.
‎Víš, jak to dopadlo s Čcha Ki-juem. ‎V den zásnub se rozešli.
‎To je pravda. ‎Ani Čcho Jo-ri holt všechno nevyjde.
‎Žádné zásnuby nebudou.
‎Jak to víš?
‎Mami, zavolej řediteli Kongovi.
‎Asi bychom měli práce zastavit. ‎Bezpečnost na prvním místě. Zastavte to.
‎- Co je s tím počasím? ‎- Hlásili, že bude pršet?
‎Ahoj babi.
‎Večeře?
‎Co s Min-hwanem?
‎Jistě, rozumím.
‎Co se děje?
‎Asi…
‎se budu muset zasnoubit.
‎Co? Zasnoubit?
‎Dobrý večer.
‎- Jste tu. ‎- Zdravím.
‎‑ Ráda vás opět vidím. ‎‑ Snad si večer užijeme.
‎Můžeme začít?
‎‑ Ráda bych něco oznámila. ‎‑ Ještě vydrž. Máme dalšího hosta.
‎Už by tu měl být.
‎Řekni mi jednu věc. ‎Drželi jste se s Jo-ri za ruce?
‎Chci, abys to vypověděl, když bude třeba.
‎Kdo má přijít?
‎Je tu další host.
‎Dobrý večer.
‎Jsem Ma Kang-uk.
‎Prokurátor Ma Kang-uk a já…
‎se chceme zasnoubit.
‎STRAŠIDELNÁ LÁSKA
‎Takže tvůj vztah s panem Ma ‎není čistě obchodní?
‎Něco k sobě cítíte?
‎Mám Jo-ri rád. ‎Natolik, abych se s ní zasnoubil.
‎Jaké je vaše znamení zvěrokruhu?
‎- Prosím? ‎- ‎Rok narození‎.
‎Rok narození?
‎Dobrá. Tak další.
‎- ‎Tehdy… ‎- Předstírala jsem nezájem.
‎Proč zásnuby neodvoláte, dokud to jde?
‎- To snad není pravda. ‎- Co spojit síly?
‎Vím, jak ty zásnuby zhatit.
‎Pamatuješ, co se stalo před šesti lety?
‎Hlavní důvod, proč ses s Jo-ri rozešel…
‎Nesjednáme schůzku?
‎Zdá se, že ředitelka Ok ‎si tě pořádně hlídá.
‎Jo-ri může na zásnuby zapomenout. ‎Ať s Ma Kang-ukem, nebo s jiným.
‎Dostala jsem tě, Jo-ri.
‎Překlad titulků: Lenka Miller