Krakkó békés.
Legalábbis úgy tűnik, mert hirtelen a város több pontján veszélyes,
egzotikus kígyófajok bukkannak fel.
Erre felbukkan egy hüllőszakértő is, aki ért hozzájuk.
Leszek L.-nek hívják.
Krakkóban hüllőtenyésztőként ismerték.
Sok barátja volt a rendőrségen és felsőbb körökben is.
Sok embertől hallottam, hogy Leszek L.
maga helyezte ki a kígyókat, majd hívta a rendőrséget.
A hívást fogadó rendőrök pedig
rá bízták a veszélyes hüllők befogását.
Így egyszerűen jutott pluszpénzhez.
Ő maga is veszélyes volt, mint egy vadállat.
GYILKOSNAK TEREMTVE
3. RÉSZ
Számomra nagyon gyanús ez az egész Leszek L.-ügy.
A hivatalos iratokból kiderül,
OKNYOMOZÓ ÚJSÁGÍRÓ
hogy Leszek L. kétszer is feljelentette Robert Janczewskit,
mintha gondoskodni akart volna arról,
hogy a rendőrség vele foglalkozzon.
Felmerült a kérdés, hogy miért tette ezt Leszek,
VOLT RENDŐR
mivel egyáltalán nem tűnt törvénytisztelő polgárnak,
aki ezt állampolgári kötelességből tenné.
A mai napig nem tudom, miért jelentette fel Leszek a kollégáját.
ÚJSÁGÍRÓ
Tudom, hogy tartozott neki.
A 2,5 méteres indiai pitont
Aleksandra Jalocha találta meg a ligetben hazafelé menet.
Itt volt a kígyó.
Az asszony nagyon megijedt.
A gyerekek gyakran ezen a ligeten át mennek iskolába.
A rendőrök a helyszínre hívták Leszek urat, a helyi hüllőszakértőt.
Leszek úr szerint a hüllő apatikus volt, és kihűlt.
Melegebb körülmények között veszélyes lehetett volna.
Egy kígyómarás akár kézamputációhoz is vezethet.
Több beavatkozásom is volt például csörgőkígyók miatt.
Egy a krakkói Barbican mellett, egy másik a bíróságnál mart meg.
Egy lakótelepen kobrát láttak.
Az emberek felelőtlenek.
Esti iskolában ismertem meg Leszeket,
a Lobzowska utcai iskolában.
Sok hobbija volt. Búvárkodott,
valamint hüllőkkel és herpetológiával foglalkozott.
BARÁT ÉS SZOMSZÉD
A kapcsolatunk megmaradt, csak más alapokra került,
mert elkezdtem vele dolgozni.
Járta az iskolákat,
ahol a gyerekeknek bemutatta a gyűjteményében lévő hüllőket.
Leszek L. maga dicsekedett el azzal, hogy sikerült
néhány egzotikus állatot az inge alatt átcsempésznie
az országhatáron anélkül, hogy elkapták volna.
Mondhatni, hogy 1981 és 1989 között barátok voltunk.
Vagyis a barátság valószínűleg inkább csak az én részemről létezett,
mert én mindent megtettem érte.
Sok mindenben segítettem neki.
Már a szakmunkásképző óta ismerték egymást.
Robert számára Leszek afféle guru volt.
Sokkal idősebb, erősebb,
népszerű a nőknél, és így tovább.
ROBERT APJA, KÖLTŐ
Vagyis nem népszerű, inkább hírhedt nőcsábász.
Állítólag Leszek L. semmibe vette Robertet.
Mintha a szolgája lett volna, aki elintézi
azokat a dolgokat, amikhez neki nem volt ideje vagy kedve.
Kellett neki valaki,
aki laboratóriumi egereket hoz a hüllőinek.
Azt mondta, lenne egy munka az állatházban:
ki kell üríteni a ketreceket,
friss forgácsot berakni,
és felmosni.
Mivel kísérleti állatok voltak, bűzlött az egész.
LESZEK L. BARÁTJA
Ha jól emlékszem, 1978-ban ismertem meg Leszeket.
Búvár volt, talán háromszoros Guinness-rekorder.
Diavetítéseket tartott a világ körüli útjairól.
A posztkommunista valóságban ez egy másik világnak tűnt.
Akkoriban Leszek kifejezetten megnyerő figura volt.
Nagyon szépen tudott beszélni azokról a merülésekről.
BÍRÓ
Sajnos inni kezdett, és megváltozott a viselkedése.
Kicsit olyan lett, mint dr. Jekyll és Mr. Hyde.
Két különböző ember, teljesen más, felismerhetetlen.
Ha ivott, kiszámíthatatlan volt.
Egyszer nála voltam. Beleszívott a cigarettájába,
aztán pedig a csikket a bőrömön nyomta el.
És azt mondta, "Kemény csávó vagy..."
Ez 1993 karácsonya előtt volt. Azóta nem találkoztunk.
Egész ügyesen bánt a késsel.
Képes volt sebészi pontossággal eltávolítani egy állat bőrét.
Feltételezhető, hogy ugyanígy képes lett volna
műtéti pontossággal emberekről is eltávolítani a bőrt.
Sziasztok! Mi vagyunk a Maciej Kleczek és barátai!
A kilencvenes évek végén a Kornet egy olyan hely volt,
ahol a kaland
szélesre tárta az ajtaját.
Az egyik ember, aki sok történetet ihletett,
nem más volt, mint Leszek.
"Gyere át, mutatok valami érdekeset, a közelben lakom!"
Olyan volt a hangulat nála, mint egy horrorfilmben.
Egy 15 vagy 30 wattos izzó fénye félhomályt teremtett,
és egy teljes fal tele volt különféle állati csontokkal és bőrökkel,
feltehetően Leszek maga cserzette őket.
Megvolt hozzá a szakértelme.
Belépünk az utolsó szobába. Padlótól plafonig terráriumok.
Alul egy krokodil, jobbra egy monoklis kobra,
balra egy trópusi csörgőkígyó,
legfelül pedig egy fekete mamba.
Kinyit egy nagy terráriumot.
Benne volt egy hatalmas kígyó,
mint később megtudtam, egy piton. Volt egy kockás pitonja.
Kaska volt a neve.
Látom, hogy egy krokodil szobáról szobára rohangál,
majd bebújik a kanapé mögé.
Mondom, mi a franc, mi ez az egész?
Elbújt a kanapé mögött, és morogni kezdett, mint egy kutya.
Körülbelül ekkora volt. Leszek egyszer csak megragadta...
és a krokodil fejét az enyémhez nyomta.
Mire az hirtelen karon harapott. Éreztem, hogy folyik a vérem.
Megkapott a rohadék.
Azt mondja Leszek: "Kussolj már, Michal, semmi bajod!"
Aztán visszarakta a hüllőt. "A francba, tényleg megmart!"
Látszik a nyoma.
Azt mondja: "Michal, jobb, ha ezt nem mondod el senkinek."
Majd hozzátette: "Úgyse hinné el senki."
És nevetett.
Úgy tűnik, egy ponton elvesztette a józan eszét.
A csodálatos szomszédunk rám lőtt.
Szerencsére a lövedék három méterre ment el mellettem.
Csak felületi égési sérülések lettek az arcomon...
- Csak? - Csak.
Igen, tehetetlennek éreztük magunkat.
Két másik szomszéddal együtt értesítettük a médiát.
- Kiszabadultak az állatai? - A szomszéd kígyója elszabadult.
A pincében találtuk meg, a kilincsre tekeredve.
A férjem azt mondta: "A francba, ez már veszélyes!"
LESZEK L. SZOMSZÉDJA
Én hívtam a rendőrséget, mert féltettem a gyerekemet.
A rendőrök bejöttek, majd kimentek.
"Ne aggódjon, minden rendben!"
Leszek megtudta, ki hívta a rendőrséget.
Lejött és azt mondta:
"Ha még egyszer rendőrt hív,
helyre teszem magát!"
Gyakran dolgozott a rendőrséggel, így sok rendőrt ismert.
Bulizott velük.
Leszek még Katarzyna eltűnésének idején is
a szilvesztert és újév napját egy krakkói rendőrrel töltötte.
Sok rendőr, magas rangúak is, jó barátai voltak.
Leszek L. arról is mesélt,
hogy fiatal lányokat hívott meg a lakásába bulikra,
aztán nem engedte őket elmenni,
például úgy, hogy egy kígyót tekert a kilincsre.
Nőktől hallottam, akik ismerték Leszek L.-t,
hogy erőszakos volt, és néha meg is verte őket.
Valami nem volt rendben a fejében.
Nem zárható ki, hogy egy ponton megjelent nála a perverzió.
"Megnyúztam egy kígyót. Miért ne tudnék egy embert is?"
Hogy képes lett-e volna Leszek embert nyúzni?
Szerintem igen.
Halakat tartottam,
gyakran jártam, hetente kétszer,
Leszek állatkereskedésébe.
Egy nap bemegyek, megfordulok,
és egy női arcot látok...
az akváriumok mögött.
Le volt engedve a kissé vöröses haja.
Mellette egy férfi állt, akit nem ismertem.
Hasonlított az a személy
erre?
Kérem, nézze meg!
Abszolút. Csak le volt engedve a haja.
Ő volt ott a boltban.
Ez száz százalék.
Száz százalék.
Nehezen tudom összekötni
egy döglött kígyó megnyúzását azzal, ami Kasiával történt.
ÚJSÁGÍRÓ
Leszeket egyszerűen nem lehetett összekötni az üggyel.
- Átkutatták a lakását? - Nem emlékszem.
VOLT RENDŐR
Úgy látom magam előtt, mintha ma lett volna.
De a dátumra... nem...
Mikor is zárt be a bolt?
- Nem emlékszem. - 1998-ban.
1998-ban...
Leszek L. maga sem sokat segíthet.
2007-ben meghalt, hosszan tartó, súlyos alkoholfüggőség után.
Könnyű célpont, mert már nem él.
Nem tudja megvédeni magát.
Gond nélkül rá lehet húzni bizonyos dolgokat.
Lehetne elméleteket gyártani arról, hogy Leszek jó gyanúsított volt.
A nyomozás lefolytatásának módja miatt sose fog kiderülni az igazság.
FELLEBBVITELI BÍRÓSÁG
Úgy érzem magam, tisztelt bíróság, mint egy ügyész,
mert a fellebbezés valójában egy vádirat
a védelem részéről
a rendőrség, az ügyészség
és az elsőfokú bíróság ellen.
És ezt teljes felelősséggel mondom,
amit világosan be is fogok mutatni: azzal vádolom ezeket a szerveket,
hogy legalábbis szemet hunytak.
Még közvetett bizonyíték sincs.
Nem fogok szerepet játszani...
VÁDEMELŐ ÜGYÉSZ
nem fogok gúnyolódni,
nem próbálom megnevettetni a bíróságot.
Mert ez az ügy nem ilyen.
Én komoly maradok
a védelemmel ellentétben.
ROBERT JANCZEWSKI VÉDŐJE
A tárgyalóterembe lépve sose tudhattam biztosan,
mivel áll majd elő az ügyészség.
Ez egy mozaik,
amit jelentéktelen álbizonyítékok és feltételezések alkotnak.
Egyik nap a lakásban ölte meg, másnap a telken tartotta fogva.
Hogy hol az a telek, azt senki sem tudja.
Oda-vissza kellett volna szállítania a lányt a két hely között.
Hogyan?
Biztos a bicikli vázán, mert autót vezetni nem tud.
FIGYELEM! VESZÉLYES TERÜLET
ROBERT JANCZEWSKI BARÁTJA, KÖLTŐ
Krupinski ügyész írásban utasított arra,
hogy tegyem hozzáférhetővé a balicei telkemen lévő összes helyiséget.
Egyáltalán nem ismertem Robertet.
Kétszer járt itt az apjával, hogy lefesse az ablakrácsaimat,
és egyszer segített a nyílászárók felújításában.
Józef Janczewski egy ideig
a feleségem, Halina Kutyla ismerőse volt.
Költőkként évek óta ismertük egymást.
Az ügyész elmélete szerint
Robert elkérhette a kulcsokat az apjától,
mert Józefnek megvoltak a telek kulcsai,
hogy kijárhasson oda hétvégenként Halinához,
és ott követhette el a gyilkosságot.
Ezért az ügyész szétromboltatta a telkemet.
Itt korábban egy tó volt.
Ahogy látja, mindent felástak.
Úgy volt, hogy visszaállítják az eredeti állapotot,
de aligha kapok már új tavat.
Azt mondja: "Megtaláltuk." Kérdezem: "Mit?"
Felemelték a ponyvát, és ott volt a halott cicám.
Gyere, Rudolf, ne félj!
Gyere, cica, nem bánt senki, gyere!
A rendőrségi intézkedések következtében
elterjedt a faluban a pletyka, hogy tizennégy holttestet találtak,
és gyilkosságok történtek itt. Odalett a jó hírem.
Őszintén bevallom,
haragudtam rá, és még most is haragszom.
Írtam egy verset egy bizonyos P. K. ügyész úrnak.
"Ó, új Themisz, szemkötő nélkül.
Emeld fel kardodat, mérlegeld annak a valakinek a tetteit,
büntesd meg törvény s igazság szerint!
Ámen."
FELLEBBVITELI BÍRÓSÁGI ZÁRÓBESZÉDEK
Az, hogy mi mindent elfogadtak, amit nem lett volna szabad,
leginkább azt bizonyítja,
hogy itt nagyon is nyilvánvaló volt a "ítélet hozni mindenáron" elv.
Az a meggyőződés, hogy elkapták az elkövetőt.
Csak, ahogy Znamiec ügyvéd mondta,
el kellett játszani a szerepet.
Mert ez színház volt, nem nyomozás.
Ebben a színházban mindenkinek megvan a szerepe. Maradjunk a szerepeknél!
KATARZYNA ÉDESANYJÁNAK ÜGYVÉDJE
És itt, tisztelt bíróság, a médiához is szeretnék szólni,
és megkérni őket, hogy tartsák magukat a saját szerepükhöz.
A fellebbviteli tárgyaláson Krupinski ügyész felállt,
rámutatott Michalra, aki akkor mellettem ült,
és azt mondta: "Nem úgy van, ahogy ön látja, Fuja úr."
Ezt mondhatom Fuja úrnak, a jelen lévő újságírónak,
akit talán manipuláltak, ebbe most nem mennék bele.
De tisztelt bíróság,
ezen vádak megfogalmazása, ez a manipuláció...
a bizonyítékok összességével ellentétben
azt a benyomást volt hivatott kelteni, hogy kegyetlen az ügyész,
kegyetlen a rendőr,
kegyetlen a bűnüldözés.
A védelem nagy figyelmet szentelt
a poligráfos vizsgálatnak, mondván, az nem hiteles,
és nem vehető figyelembe.
A legstresszesebb helyzetben,
hiszen bárkinek stressz az, ha letartóztatják,
este elviszik poligráfos vizsgálatra az embert.
Ki végez ilyenkor vizsgálatot?
Ki?
Az efféle vizsgálatoknak nem szabad
hitelt adni pusztán objektív szempontból sem,
mert a lefolytatásuk módja, pusztán módszertani szempontból,
szembement a szakma szabályaival.
Elérkezett az ügyészi záróbeszéd ideje.
Krupinski felállt, és azt mondta, a vizsgálatot szabályosan végezték,
erre bizonyítéka is van,
mert felvette a poligráfos vizsgálatot.
Lejátszott nekünk egy részletet.
Amit ott láttunk...
Ön hozzájárult a vizsgálathoz.
Átadom a nyilatkozatot, amely szerint beleegyezik abba,
hogy csak a Katarzyna meggyilkolására vonatkozó kérdésekre válaszol.
A másik kérdés az, hogy beleegyezik-e
a beszélgetés videón történő rögzítésébe,
hogy később ne merüljön fel az a kétely, az ön részéről sem,
hogy bármit sugalltam volna, rosszul bántam volna önnel,
nem engedtem volna szünetet, mosdószünetet és így tovább.
Most voltam a mosdóban.
- Akkor felvesszük, ugye? - Tegyen, amit akar.
- Jó estét! - Jó estét!
- Bienkunski. - Fuja.
Találkoztunk már az ügy kapcsán, emlékszik?
Találkoztunk? Lehet.
Önmagát Lengyelország legismertebb poligráfos vizsgálat
szakértőjének tartja?
POLIGRÁFKEZELŐ
A legsúlyosabb, országos médiában szereplő ügyekhez hívnak.
Igaz, hogy a vizsgált személyt előre kellene figyelmeztetni,
nem pedig a vizsgálat közben,
hogy eldöntendő kérdések következnek?
Ez a nyomozók taktikájának része, erről ők döntenek.
De a Legfelsőbb Bíróság nem javasolja.
Ahelyett, hogy tárgyilagosan közölné:
"Uram, ez a vizsgálat önkéntes. Beleegyezik vagy sem?",
"Kérem, ne feledje: a vizsgálatot bármikor megszakíthatja."
így kommunikál egy szakértő.
Arra számít, hogy meg tudja téveszteni a készüléket?
Nem, nincs mit titkolnom.
Mert ha...
Az ilyen embereknek ilyenkor mindig külön elmondom,
hogy ha az igazság más, mint amit állítanak,
akkor, hogy köznyelven mondjam, "Ember, menjen haza,
mert a tárgyaláson bajba fogom sodorni.
Ezzel a vizsgálattal ki fog derülni."
De ha önnek semmi köze hozzá, akkor nincs mitől tartania, igaz?
- Igaz? - Igen.
Rendben.
Ez tájékoztatás, vagy nyomásgyakorlás a vizsgálat elvégzésére?
- Pellengérre akar állítani. - Nem, de...
Mintha az én hibám lenne, hogy leült, hagyta, hogy...
Az én szerepem... Beleegyezett, felolvasták a jogait.
Mikor tudta meg, hogy Robert pszichiátriai kezelés alatt áll,
hogy skizofréniája van, amire gyógyszert is szed?
Mikor is...? Természetesen a vizsgálat előtt.
Előtte? Az interjúkban azt mondja, a mentális betegség kizáró ok.
Mentális betegség.
Az általam olvasott szakvéleményből nem derült ki,
hogy diagnosztizáltak-e nála mentális betegséget.
De, skizofréniát. 1992-ben diagnosztizálták.
Nem tudom, benne volt-e az, hogy ő...
Lehetett valamilyen pszichés jellegű zavara,
de az nem volt pontosan meghatározva.
Tudnia kellett, hogy mentális betegségről van-e szó,
vagy csak kisebb zavarról.
Ha a "mentális beteg" kifejezés szerepelt volna a szakvéleményben,
akkor nem végeztem volna el a vizsgálatot.
Tehát az ügyész elhallgatta ezt a tényt a szakértő elől?
A szakértő már más, ebben az ügyben szereplő személyeket is vizsgált.
Egy, talán több tucatot.
Amikor megvizsgálta a nyomozót, akit az anya fogadott fel,
rejtett tudásra derült fény.
Aztán megvizsgálta annak az iskolának az igazgatóját is, ahová Robert járt,
és kiderült, hogy talán titkol valamit,
és nem lehetett kizárni az érintettségét.
"Jacek... rejtett tudással rendelkezik
a gyilkosság bizonyos körülményeiről és az érintett személyekről."
"Zbigniew... Nagyon valószínű,
hogy rejtett tudással rendelkezik."
Konrad... szintén.
"Grzegorz... rejtett tudással rendelkezik,
és az érintettsége nem zárható ki."
Leszek... ugyanígy.
Akárki került Bienkunski úr útjába,
az rejtett tudással bírt.
Ne menjenek hazugságvizsgálatra!
Ha ilyen következtetéseket vontam le,
az azt jelenti, hogy bizonyos mértékben ezek a személyek,
a bűncselekmény egy bizonyos szakaszában,
rendelkezhettek ezzel a tudással, és nem akarták elmondani.
Számtalan érintett személy volt ebben az ügyben.
Ezt az egy embert a saját kollégái jelentették fel.
A bejelentés szerint ez a kutató állítólag
számos oktatási minta mellett egy női ujjat is tartott egy befőttesüvegben.
Beidézték.
A Kihűlt Ügyek-csoport fogadja.
Beleegyezik a poligráfos vizsgálatba.
A laborjában sok szövetminta van,
mindegyik eredetét elmagyarázza.
Gyorsan kiderül, hogy az ujj nem is egy női ujj volt.
Emlékszik erre a szövetkutatóra a Jagelló Egyetemről?
- Volt ilyen, az arcára nem emlékszem. - Őt is megvizsgálta.
A csúcsfeszültség-tesztek alapján
az illető attól tart, hogy kiderül
a gyilkosságban való érintettsége.
Teljesen elveszítette az önuralmát. Összetört fizikailag és pszichésen.
Nem tudja, mi következik, vagy miért keveredett bele az ügybe.
Az ügyészség kéri a rendőrséget, hogy értesítse az egyetemet arról,
hogy ez az ember
egy évekkel korábbi gyilkossági ügy középpontjában áll.
2018. szeptember 8-án,
kevesebb mint két és fél hónappal ezen intézkedések után,
a férfi nem bírja ezt a nyomást, és öngyilkos lesz.
Kiderült, hogy ártatlan volt.
- Ki mondja ezt? - Az ügyész.
Egykori ismerősei rágalmazták meg,
de semmi köze nem volt az ügyhöz.
Még érdekesebb az,
hogy mindez fél évvel Robert letartóztatása után történt,
vagyis akkor, amikor azt próbálták elhitetni velünk,
hogy az ügyészség teljesen biztos abban, hogy Robert a gyilkos.
FELLEBBVITELI BÍRÓSÁG
Emlékszem arra a pillanatra. A tárgyalóteremben ültem,
feszülten vártam az ítéletet.
Amikor az ügy már a végéhez közeledett, újabb fordulat történt.
A bíróság úgy döntött, újranyitja a fellebbviteli eljárást
egy kiegészítő eljárás lefolytatásával, nevezetesen
az addig anonim tanúként szereplő személyek nyilvános meghallgatásával.
OKNYOMOZÓ ÚJSÁGÍRÓ
Az anonim tanúk vallomásai annyira kulcsfontosságúak,
hogy bármiféle kétség valójában az egész ítéletet megingatná,
és a teljes eljárást meg kellene ismételni.
Az anonimizálás mértéke miatt nem tudtuk, mit vallottak a tanúk.
Olyan jegyzőkönyveket kaptunk,
amik lényegében semmi érdemlegesről nem szóltak.
Két nagyon jelentős anonim tanú volt,
a 2.2018 és a 4.2018 számú.
Kiderült, hogy ez a két anonim tanú két nő volt,
Robert egykori szomszédai.
TANÚVALLOMÁS REKONSTRUKCIÓJA
A gyerekem beteg. Siethetnénk, kérem?
Felismeri a tanú azt a nőt, akit a vádlottal látott,
a tablón látható fényképek valamelyikén?
Kérem, jöjjön közelebb!
Ő az.
Erre az 1998 késő őszi estére
az anya és a lánya örökre emlékezni fog.
Ezen a napon mindketten sietve lépnek ki
annak a lakóháznak a lépcsőházába,
ahol élnek, és ahol ugyanazon az emeleten
Robert Janczewski lakása is található.
Egy különös férfié, akit veszélyesnek tartottak.
A szomszédok sosem látták még nővel.
Az anya és a lánya két embert lát felmenni a lépcsőn.
Az egyik a vádlott, Robert Janczewski,
a másik egy lány.
Fel volt húzva a kapucnija, szőke haj lógott ki alóla, így.
Általánosba jártam, amikor anyu látta a tévében annak a nőnek a képét
egy eltűnt személyekről szóló műsorban.
A tévében látott nőnek is sápadt arca és szőke haja volt.
Sápadt arc.
Ez alapján azonosították.
Ijesztő dolog sápadtnak lenni.
Egy olyan tanúról van szó, aki az esemény idején 6-7 éves volt.
Ez természetesen nem zárja ki az emlékezés lehetőségét,
de fenntartásokkal kell kezelni.
Egyszerű. Már gyerekkoromban is jó volt a memóriám.
És...
És arra emlékszik, mit viseltek ön és az édesanyja,
amikor a lépcsőn elhaladtak a vádlott mellett?
Figyelembe kell venni, hogy az ember memóriája megbízhatatlan.
Az emlékezés egy folyamat.
Valahányszor felidézek egy eseményt, elképzelhető, hogy kicsit módosítom.
Tévhit, hogy az emberi emlékezet videokameraként működik,
ami e pillanatban rögzít engem.
Korábban azt mondta, a lány fél fejjel magasabb volt Janczewskinél.
- Ezt mondtam? - Benne van a jegyzőkönyvben.
Lehet, hogy valaki elírta.
Ewa... tanút felkeresték a rendőrök.
Beugrottak "egy kávéra".
Hogy beszéljenek Robertről, a gyilkosról.
Minden finomkodás nélkül.
Hogy a hölgyek megtudják, Robert a gyilkos,
a lány pedig az áldozat.
Így zajlik a nyomozás ebben az országban?
Mielőtt hivatalosan kihallgatnak egy tanút, "kávéznak vele egyet"
és tájékoztatják a nyomozásról?
Az üggyel nem az a baj, hogy a tanúk
felismerték-e Katarzyna Zowadát a képeken vagy sem,
hanem az, hogy a kihallgatás előtt
a rendőrséggel kvázi felkészítő beszélgetéseken vettek részt,
és kétségtelenül lehetőségük volt
megnézni a médiában publikált képeket Katarzyna Zowadáról.
Nem tudom, hogy ez a konkrét nő volt-e,
de egy nővel volt.
Nem vagyok biztos benne.
Valami elhangzik, leírják, és máris gond van.
Huszonnégy órás szolgálatban voltam.
Fáradt vagyok.
A vallomást tevő Ewa... tanú a következőt mondta:
"Bánom, hogy találkoztam a vádlottal azon a lépcsőn!
Ha nem találkoztam volna vele, megúsznám ezt a tortúrát."
Nincs ennél hitelesebb beszámoló,
ami jobban meggyőzne a vallomása igazáról.
Az egyik tanú bizonytalan volt,
ami már önmagában kétségessé tette az egészet,
a másik pedig aránytalanul biztos volt magában.
Azt mondta: "Igen, biztosan így volt, kész."
Profilból is láttam az arcát,
és egyszerűen egyezett a fotóval.
Biztos vagyok benne, hogy akkor karon fogva mentek.
És ez a bizonyosság a mai napig rendíthetetlen?
Hányszor fogja még megkérdezni tőlem ezt, bíró úr?
A tanúk vallomása, amint azt a bíróság láthatja,
semmilyen értékelési szinten nem állja meg a helyét.
Különösen olyan ügyekben,
amelyekben ennyi komoly kétség merül fel,
nagyon kell ügyelni arra,
hogy ne egy előre felállított tézishez igazítsák a bizonyítékok értelmezését.
Járt valaha a lépcsőházban egy nővel?
Igen.
- Igen? - Igen.
De nem azzal, akinek a meggyilkolásával gyanúsítanak,
ahogy azt később az anonim tanúk állították.
Két ember később azt mondta, állítólag láttak Katarzyna Zowadával.
Kivel volt a lépcsőházban?
Egy bizonyos személlyel, de ebbe most nem megyek bele.
Ha kiderülne, hogy Robert...
bűnös, az számomra vereség lenne.
JANCZEWSKI PSZICHIÁTERE
Igen, igen.
Szakmai vereség lenne számomra
terapeutaként, aki ismeri a páciensét. De nem ez lenne első az életemben.
Ha valóban ő tette, akkor kétszer hagytam magam megtéveszteni.
Az a pályafutásom végét jelentené,
hiszen akkor mindkétszer tévedtem, és nem vettem észre.
ÚJSÁGÍRÓ
A vádlott következik.
Bíró úr, én is szeretnék mondani valamit.
Szabad? Tisztelt bíró úr!
A nevem Robert Janczewski.
Nem én vagyok "A Bőr".
Nem én vagyok "A Szörnyeteg".
Nem vagyok szörnyeteg.
Nem öltem meg senkit.
Nem bántottam senkit.
Ember vagyok, ennek az országnak az állampolgára,
akit a bűnüldöző szervek közel negyed évszázada
megpróbálnak belekeverni egy gyilkossági ügybe.
Közvetlenül a bírósághoz szólok,
mert ez az utolsó esélyem arra, hogy igazságot szolgáltassanak nekem.
A rendőrök a szemembe mondták, hogy tudják, én vagyok a gyilkos.
Minél kétségbeesettebben tagadtam,
Michalec biztos annál inkább állította, hogy tagadok egy bűntényt.
Amíg élek, az igazat fogom mondani.
Nem öltem meg Katarzyna Zowadát.
Azt, hogy nem öltem, úgy értem: nem öltem.
A biztos úr elméletével ellentétben
a "nem öltem" szavak nem a lélekben maradt nyomok
egy elkövetett bűn után,
hanem a kétségbeesés szavai.
Valójában azt üvöltöm: "Higgyenek nekem, nem én tettem!"
Hét éve vagyok előzetes letartóztatásban.
Ez hétévnyi pokol volt.
Minden nap úgy ébredek,
hogy eljön majd a nap, amikor ez a rémálom véget ér.
Ma a sorsom az ön kezében van, bíró úr.
Felmentést kérek.
Ezen a tárgyaláson más ítélet nem lenne igazságos.
FELLEBBVITELI ÍTÉLET
...irgalmazz nekünk és az egész világnak!
Fájdalmas szenvedéseiért
irgalmazz nekünk és az egész világnak!
Fájdalmas szenvedéseiért...
Az ítélet kihirdetése következik,
ezért arra kérek mindenkit,
hogy álljon fel!
Ítélet a Lengyel Köztársaság nevében.
2024. október 31-én
a Krakkói Fellebbviteli Bíróság a büntetőeljárásról szóló törvény
414-es szakaszának első bekezdése,
valamint a 17-es szakasz első bekezdésének első pontja alapján
a vádlottat, Robert Janczewskit
a vádiratban terhére rótt cselekmény alól felmenti.
Ez az ítélet jogerős,
és azt jelenti, hogy a vádlott mostantól szabad ember.
Úgy éreztem, ezután a hét év után, amíg hittem az ügyben,
és soha nem sem adtam fel, pedig dacoltam a közvéleménnyel,
a rendszerrel és a bírósággal is,
végre véget ért ez az igazságtalan rendszer.
A bíróság felmentette Robert Janczewskit.
Érez bűntudatot amiatt, hogy hét évet töltött bezárva?
Bűntudata magának lehet azért, mert sugalmazó műsorokat készített,
mondhatni, a védelem által ihletve.
Köszönöm szépen!
Nem rossz ez a rendszer, de egyesek,
különböző okokból, úgy cselekszenek, ahogy.
Bármi áron el akarnak ítélni valakit.
Nem arról van szó, hogy a rendőrség majd eljön értem,
vagy bármelyikünkhöz, és azt mondja: gyilkos vagy.
Számos oka van annak, hogy nem vagyunk "jó áldozatok".
A jó áldozat védtelen.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
- Kösse be magát, jó? - Igen, igen. Persze.
Hogy érzi magát, Robert úr?
- Felfogta már? - Igen, igen.
Mi még mindig nem.
- Bocsánat... - Csak nyugodtan.
- Na, sikerült. - Ráérünk.
Egyrészt a zsigereimben éreztem, hogy ki fog tartani,
másrészt közben, paradox módon, nagyon féltettem önt.
Köszönöm, hogy ilyen tisztességes ember!
Tényleg.
Megígértem, és betartottam. Azt mondtam: nem hagyom magára.
- Emlékszik? - Igen.
Sokszor ismételgettem magamban.
"Nincs egyedül.
Kihúzom ebből, csak tartson ki!"
Azt hiszem, ez életem végéig velem marad.
Emlékszem, amikor megérkeztem oda, ahol Robert édesanyjával találkoztunk.
Szívből köszönjük! Örökké hálásak leszünk!
Nem kell megköszönni!
Maradjanak itt egy kicsit!
Elintézem a formaságokat, aztán nyugodtan beszélhetünk.
- Várjanak itt egy percet, jó? - Természetesen.
Akkor azt gondoltam, ez a szakma legszebb része.
Nemcsak érdekes munkát végez az ember
a joggal, a bírósági ügyekkel,
hanem...
A fenébe is, jót is lehet tenni!
Mert volt benne jó, egyszerűen volt.
Szerény cél az, hogy Robert túlélje,
hogy fokozatosan talpra álljon,
hogy lásson némi reményt,
legyen esélye arra, hogy visszakapja az érzést, hogy ura a saját sorsának.
Köszönöm!
Minden jót. Maradjunk kapcsolatban!
Ha Michalec úr a lélekben maradt nyomokat keresi,
szerintem ez a nyomozás,
a Robertnek okozott kár, a felesleges, hétévnyi fogva tartás,
mindez maradandó nyomot hagyott a lelkében.
Most már tudjuk, ki nem tette,
de valójában inkább aggódnunk kellene,
mert ez azt jelenti, hogy az elkövető még mindig szabadlábon lehet.
Van valami, ami nem hagy nyugodni,
és ami már az ügy elején felmerült:
egy 2007 februári szakvélemény a Jagelló Egyetem
Igazságügyi Orvostani Tanszékétől.
"Katarzyna Z. többszörös, több szervet érintő, súlyos sérüléseket szenvedett,
amelyek gázolásra vagy nagy magasságból való esésre utalnak."
1997 decemberében Katarzyna öngyilkossági kísérletet követett el.
Több mint két órán át ült a dabiei gáton,
ahol a következő évben a maradványait megtalálták,
és azon gondolkodott, hogy a Visztulába ugrik.
Nem zárható ki tehát, hogy az elkövető rátalált a holttestére,
megnyúzta, és a bőrt a Visztulába dobta.
Ezért problémás ez az ügy.
A nyomozás lefolytatásának módja miatt sose tudjuk meg, mi történt.
Ráadásul kiderült, hogy egy ártatlan embert
25 éven át zaklattak.
Nem értek egyet azzal, hogy valakit életfogytiglanra ítéljenek
a bűnösségét bizonyító bizonyítékok nélkül.
Szerintem egy társadalomnak ezt nem szabad eltűrnie.
Az újságíróknak sem tűrhetik el.
Ez a feladatunk. Figyelni a hatalmon lévőket.
Nemcsak a politikusokat, a rendőrséget és az ügyészséget is.
Van egy álmom,
hogy megismerek valakit, mielőtt még meghalok.
Valakit, aki...
beengedne...
egy napsugarat...
a mosolyával.
Akiről minden lélegzetemmel gondoskodhatnék.
Nagyon hiányzik ez a 25 év az életemből.
Mert voltak terveim. 35 éves voltam.
Most 60 vagyok. Ez az én hibám?
Akkor kié?
PIOTR KRUPINSKI ÜGYÉSZ ÉS BOGDAN MICHALEC NYOMOZÓ
NEM KÍVÁNTAK SZEREPELNI.
A 25 ÉVES NYOMOZÁS TELJES ANYAGI KÖLTSÉGE ISMERETLEN.
Magyar szöveg: Márkus Ágnes Iyuno