Rauhallinen Krakova.
Tai siltä se vaikuttaa, kun yhtäkkiä osiin kaupunkia -
alkaa ilmaantua vaarallisia eksoottisia käärmeitä.
Ilmestyi matelija-asiantuntija, joka osasi käsitellä niitä.
Hänen nimensä oli Leszek L.
Hänet tunnettiin Krakovassa matelijoiden kasvattajana.
Hänellä oli ystäviä poliisissa ja ylemmissä asemissa.
Olen kuullut monilta ihmisiltä, että Leszek L -
toi käärmeet sinne itse ja soitti sitten poliisille.
Puheluun vastanneet poliisit -
antoivat hänelle tehtäväksi hakea vaaralliset matelijat.
Näin hän tienasi ylimääräistä.
Hän oli itse vaarallinen kuin villieläin.
Minusta koko Leszek L -tilanne on hyvin epäilyttävä.
Jos tiedostot lukee tarkasti, -
Leszek L ilmoitti Robert Janczewskista kahdesti.
ikään kuin varmistaakseen, että poliisi kiinnostuisi hänestä.
Mietimme, miksi Leszek teki niin.
Hän ei todellakaan vaikuttanut lainkuuliaiselta kansalaiselta, -
joka tekisi niin velvollisuudentunnosta.
En vieläkään tiedä, miksi Leszek kertoi kollegastaan.
Tiedän, että hän oli tälle velkaa.
2,5-metrisen tiikeripytonin -
Aleksandra Jalocha löysi lehdosta matkallaan kotiin.
Käärme oli täällä.
Häntä pelotti.
Lapset kävelevät usein kouluun tämän metsikön läpi.
Paikalle saapui herra Leszek, matelija-asiantuntija.
Hänen mukaansa matelija oli apaattinen ja kylmissään.
Lämpimämmissä olosuhteissa se voi olla vaarallinen.
Käärmeen purema voi johtaa jopa käden amputaatioon.
Hoidin useita tilanteita esimerkiksi kalkkarokäärmeiden kanssa.
Yksi oli Krakovan barbakaanin vieressä ja toinen oikeustalolla.
Lähiössä nähtiin kobra. Ihmiset ovat vastuuttomia.
Tapasin Leszekin iltakoulussa. Koulu oli Lobzowska-kadulla.
Hänellä oli paljon harrastuksia. Hän harrasti sukeltamista, -
matelijoita ja herpetologiaa.
Tuttavuutemme jatkui, mutta eri tavalla, -
koska aloin työskennellä hänen kanssaan.
Hän järjesti kouluille kierroksia, -
joilla hän esitteli kokoelmansa matelijoita lapsille.
Leszek L kerskui onnistuneensa salakuljettamaan -
eksoottisia eläimiä paitansa alla -
maan rajan yli jäämättä kiinni.
Vuosien 1981 ja 1989 välillä meistä tuli ystäviä.
Ystävyys oli luultavasti vain minun puolellani, -
koska tein kaikkeni. Autoin häntä monessa asiassa.
He olivat kavereita ammattikoulusta asti.
Hän oli Robertille guruhahmo.
Paljon vanhempi, vahvempi, suosittu naisten keskuudessa.
Ehkä ei suosittu, mutta tunnettu flirttailija.
Leszek L kohteli Robertia huonosti.
Kuin palvelijaa, joka teki asioita, joihin hänellä ei ollut aikaa -
tai joita hän ei halunnut tehdä.
Hän halusi miehen, -
joka toisi hänelle hiiriä matelijoita varten.
Hän sanoi, että eläinosastolla oli työ, -
jossa tyhjennettiin häkit, pantiin uudet purut ja pestiin kaikki.
Kaikki haisi, koska ne olivat koe-eläimiä.
Tapasin Leszekin vuonna 1978.
Hän oli sukeltaja, jolla taisi olla kolme Guinnessin maailmanennätystä.
Hän järjesti diaesityksiä maailmanmatkoiltaan.
Kommunismin jälkeen se tuntui ihan eri maailmalta.
Leszek oli todella mukava tyyppi.
Hän puhui kauniisti sukelluksistaan.
Alkoholin vaikutuksen alaisena hänen käytöksensä muuttui täysin.
Vähän kuin tohtori Jekyll ja Hyde.
Kaksi täysin erilaista ihmistä, täysin tunnistamattomia.
Ryyppyputkessa hän oli arvaamaton.
Olin kerran hänen luonaan, ja hän veti savuketta tästä -
ja murskasi sen tähän.
Hän sanoi: "Olet kova tyyppi."
Se oli ennen joulua vuonna 1993. Emme nähneet toisiamme enempää.
Hän oli taitava veitsenkäyttäjä.
Hän osasi poistaa eläimen ihon kirurgisesti.
Voi olettaa, että hän pystyi myös poistamaan ihon -
kirurgisella tarkkuudella ihmiseltä.
Tervetuloa. Olemme Maciej Kleczek ja ystävät.
90-luvun lopulla Kornet oli paikka, -
jossa seikkailu avasi ovensa ammolleen.
Leszek oli toiminut innoittajana monissa tarinoissa.
Tule, näytän jotain mielenkiintoista. Asun lähellä.
Jälkikäteen ajateltuna tunnelma on kuin kauhuelokuvasta.
15 tai 30 watin hehkulampun valo luo puolihämärän tunnelman.
Kokonainen seinä on täynnä eläinten luita ja nahkoja.
Leszek on luultavasti parkinnut ne.
Hänellä oli tällaisia taitoja.
Perimmäisessä huoneessa on terraarioita lattiasta kattoon.
Alimmaisena on krokotiili. Monokkelikobra oikealla.
Vasemmalla trooppinen kalkkarokäärme.
Ylimmäisenä on mustamamba.
Hän avasi suuren terraarion. Sisällä oli valtava käärme.
Selvisi, että se oli pyton.
Hänellä oli verkkopyton. Sen nimi oli Kaska.
Krokotiili juoksi huoneesta toiseen ja piileskeli sohvan takana.
Ihmettelin, mikä tilanne se oikein oli.
Se piiloutui sohvan taakse ja alkoi murista kuin koira.
Näin iso. Leszek nappasi sen jossain vaiheessa.
Hän painoi krokotiilin päätä omaani vasten.
Yhtäkkiä se haukkasi kiinni käsivarteeni. Tunsin veren valuvan.
Se helkkari soikoon puri minua.
Hän sanoi: "Häivy, Michael. Olet kunnossa."
Hän pani matelijan pois. "Hitto, se todella puri sinua."
Sen näkee.
Hän sanoi: "Michael, älä kerro kenellekään."
Sitten hän lisäsi: "Kukaan ei usko sinua kuitenkaan."
Ja hän nauroi.
Hän näyttää seonneen jossain vaiheessa.
Ihana naapurimme ampui minua kohti.
Onneksi luoti meni noin kolmen metrin päähän minusta.
Kasvoissani oli vain pintapalovammoja.
Vain? -Vain.
Tunsimme itsemme voimattomiksi.
Otimme yhteyttä televisioon. Kaksi muuta naapuria ja minä.
Ovatko ne eläimet holtittomia? -Naapurin käärme pääsi irti.
Löysimme sen kellarista ovenkahvan ympärille kietoutuneena.
Mieheni sanoi, että se alkoi olla vaarallista.
Tein sen. Soitin poliisille, koska pelkäsin lapseni puolesta.
Poliisi tuli ja meni.
"Älkää huoliko, kaikki on kunnossa."
Leszek selvitti, kuka soitti poliisille.
Hän tuli alakertaan ja sanoi: "Jos soitat vielä poliisille, -
näytän sinulle paikkasi."
Hän teki yhteistyötä poliisin kanssa. Monet poliisit tunsivat hänet.
Hän juhli heidän kanssaan.
Samoihin aikoihin, kun Katarzyna katosi, -
Leszek vietti uudenvuoden krakovalaisen poliisin kanssa.
Monet korkea-arvoiset poliisit olivat hänen ystäviään.
Hän saattoi myös kertoa tarinoita siitä, -
miten hän kutsui nuoria tyttöjä juhliinsa -
ja esti heitä lähtemästä.
Hän kietoi esimerkiksi käärmeen ovenkahvaan.
Leszekin tunteneet naiset kertoivat, että hän oli väkivaltainen.
Joskus hän hakkasi heitä.
Jokin oli vialla hänen päässään.
Ei voi sulkea pois sitä, että jossain vaiheessa ilmaantui perversio.
Hän sanoi nylkeneensä käärmeen. Miksei ihmistäkin?
Olisiko Leszek pystynyt nylkemään ihmisen? Uskon niin.
Minulla oli kaloja. Kävin usein, kaksi kertaa viikossa, -
Leszekin lemmikkiliikkeessä.
Kerran astuin sisään, käännyin ympäri ja näin naisen kasvot -
akvaarioiden takana.
Hänen hiuksensa olivat auki, ne olivat hieman punertavat.
Hänen vieressään oli mies, jota en tuntenut.
Muistuttiko se henkilö tätä? Katsokaa, olkaa hyvä.
Epäilemättä. Hänellä oli hiukset auki.
Hän oli liikkeessä. Sataprosenttisen varmasti.
Sataprosenttisesti.
On vaikea yhdistää kuolleen käärmeen nylkemistä siihen, -
mitä Kasialle tapahtui.
Leszekin yhteyttä juttuun ei voitu vahvistaa.
Tutkitteko hänen asuntonsa? -En muista.
Näen sen kuin se olisi tapahtunut tänään.
Mutta päivämäärä... Ei.
Milloin liike suljettiin?
En nimittäin muista sitä. -1998.
1998.
Leszek L:stä itsestään ei ole apua.
Hän kuoli vuonna 2007 runsaan alkoholinkäytön seurauksena.
Hän on helppo kohde, koska on kuollut.
Hän ei voi puolustautua.
Meidän on helppo venyttää tiettyjä asioita hänen vahingokseen.
Leszek L:n sopivuudesta voisi muodostaa teorioita.
Tutkimusten tekotavasta johtuen emme saa koskaan tietää totuutta.
VALITUSTUOMIOISTUIN 23.5.2024
Tunnen itseni syyttäjäksi.
Valitus on todellakin puolustuksen laatima syytekirjelmä -
poliisin, syyttäjän ja tuomioistuimen toiminnasta.
Sanon tämän täydellä vastuulla.
että syytän näitä tahoja -
vähintäänkin totuuden välttelystä.
Edes aihetodisteita ei ole olemassa.
En ryhdy teatraaliseksi.
En pilkkaa. En yritä naurattaa oikeutta.
Tämä tapaus ei ole sellainen.
Pysyn vakavana.
Toisin kuin puolustus.
Kun menin oikeussaliin, en voinut koskaan täysin tietää, -
mitä syyttäjä keksisi.
Tämä on mosaiikki -
merkityksettömistä pseudotodisteista ja arvailuista.
Ensin hän tappoi tytön asunnossa, ja sitten hän piti tätä palstalla, -
jonka olinpaikka on tuntematon.
Hänen olisi täytynyt kuljettaa tyttöä paikasta toiseen.
Miten? Varmaan pyörällä, koska hän ei osaa ajaa autoa.
VAROITUS! VAARAVYÖHYKE
JOZEFA JANCZEWSKIN YSTÄVÄ, RUNOILIJA
Syyttäjä Krupinski ilmoitti kirjallisesti, -
että minun piti vapauttaa kaikki palstani alueet Balicessa.
En tuntenut Robertia.
Hän kävi isänsä kanssa maalaamassa ikkunasäleikköni, -
ja kerran hän auttoi kunnostamaan ikkunankarmit.
Jozef Janczewski oli jonkin aikaa -
vaimoni Halina Kutylan tuttava.
Tunsimme toisemme vuosia runoilijoina.
Syyttäjän teorian mukaan Robert Janczewski -
saattoi saada avaimet isältään, -
koska Jozefilla oli palstan avaimet, -
jotta hän voisi käydä viikonloppuisin, -
ja että Robert olisi voinut tehdä tämän murhan.
Tämän takia syyttäjä tuhosi koko palstani.
Tässä oli ennen lampi.
Kuten näette, se on kaivettu ylös.
Se oli määrä palauttaa alkuperäiseen kuntoon.
En taida saada uutta lampea.
Hän sanoi heidän löytäneen sen.
He nostivat pressun, ja siinä se oli, kuollut kissani.
Tule, Rudolf. Älä pelkää.
Tänne, kisu. Kukaan ei satuta sinua.
Näiden poliisitoimien seurauksena -
kylässä levisi huhu, että he löysivät 14 ruumista, -
ja että täällä tapahtui murhia.
Maineeni oli täysin mennyttä.
Myönnän olleeni vihainen hänelle, ja olen yhä.
Kirjoitin runon eräälle syyttäjälle, PK:lle.
"Oi, uusi Themis, ilman sidettä silmillä."
"Nosta miekkasi ja punnitse sen ja sen teot, -
ja rankaise häntä lain ja oikeudenmukaisuuden mukaan."
"Aamen."
VALITUSTUOMIOISTUIMEN LOPPUPUHEENVUOROT
Se, miten paljon hyväksyttiin asioita, joita ei olisi pitänyt, -
todistaa parhaiten, -
että sääntö "tuomio hinnalla millä hyvänsä" oli hyvin ilmeinen.
Vakaumus siitä, että olemme napanneet syyllisen.
Meidän tarvitsee vain, kuten edustaja Znamiec sanoi, -
esiintyä teatraalisesti.
Kyseessä oli teatteri, ei tutkinta.
Teatterissa kaikilla on roolinsa. Pysytään näissä rooleissa.
Arvoisa tuomari, haluaisin vedota mediaan, -
jotta media pysyisi roolissaan.
Valitusoikeudenkäynnin aikana syyttäjä Krupinski nousi -
ja osoitti Michalia, joka istui vieressäni, -
ja sanoi: "Tämä ei ole sitä, miltä näyttää, herra Fuja."
Voin sanoa herra Fujalle, paikalla olevalle toimittajalle, -
jota ehkä manipuloitiin, etten halua mennä siihen syvemmin.
Sitä se kuitenkin oli, arvoisa tuomari.
Väitteiden tasoittamista, manipulaatiota.
Vastoin sitä, mitä todisteet osoittivat.
Sen oli tarkoitus luoda vaikutelma julmasta syyttäjästä, -
julmasta poliisista ja lainvalvojasta.
Puolustus kiinnitti paljon huomiota valheenpaljastuskokeeseen -
ja sanoi, ettei se ollut uskottava eikä sitä pitäisi ottaa huomioon.
Stressaavimmissakin tilanteissa, -
koska pidätetyksi tuleminen on stressaavaa kaikille, -
viedään henkilö valheenpaljastuskokeeseen illalla.
Kuka tekee kokeen tähän aikaan? Kuka?
Sellaisille kokeille ei saa -
objektiivisesta näkökulmasta antaa uskottavuutta, -
koska toimintatapa oli puhtaasti metodologisesta näkökulmasta -
loukkaus alan sääntöjä kohtaan.
Oli syyttäjän loppupuheenvuoron aika.
Syyttäjä Krupinski sanoi, että testi oli tehty oikein, -
ja että hän oli kuvannut valheenpaljastuskokeen.
Hän näytti siitä katkelman.
Se, mitä näimme...
Suostuitte valheenpaljastuskokeeseen.
Annan teille lausunnon, jonka mukaan suostutte -
vastaamaan kysymyksiin, jotka liittyvät Katarzyna Zowadan murhaan.
Toinen kysymys on, että jos suostutte siihen, -
että se kuvataan videolle, -
jotta myöhemmin ei ole huolta myöskään toisella puolella siitä, -
että ohjasin teitä jotenkin tai kohtelin teitä huonosti, -
kieltäydyin antamasta hengähdystaukoa tai vessataukoa.
Kävin juuri vessassa.
Kai voimme kuvata? -Tehkää, mitä haluatte.
Hyvää iltaa. -Hyvää iltaa.
Bienkunski. -Fuja.
Olemme tavanneet tämän jutun yhteydessä.
Olemmeko? Ehkä.
Oletteko tämän laitteen tunnetuin asiantuntija Puolassa?
Minut kutsutaan mukaan vakavimpiin tapauksiin, -
joita kansallinen media käsittelee.
Onko totta, että testattua henkilöä pitäisi varoittaa etukäteen, -
ei testin aikana, siitä, että siihen vastataan "kyllä" tai "ei"?
Se on osa tutkijoiden taktiikkaa ja heidän päätöksensä.
Mutta korkein oikeus ei suosittele sitä.
Hän ei todennut:
"Tämä koe on vapaaehtoinen. Suostutteko vai ette?"
"Voitte keskeyttää kokeen milloin vain, muistakaa se."
Näin asiantuntija kommunikoi.
Luotatko siihen, että huijaat laitetta?
En. Minulla ei ole salattavaa.
Nimittäin siinä tapauksessa -
annan aina lisäselityksen sellaisille ihmisille, -
että jos totuus eroaa siitä, mitä on sanottu, -
sanon puhekielisesti ilmaistuna: "Mene kotiin, -
satutan sinua oikeudessa."
"Paljastan kaiken tämän kokeen avulla."
Jos et kuitenkaan liity asiaan, sinulla ei ole mitään pelättävää.
Olenko oikeassa? Hyvä on. -Kyllä.
Onko tämä neuvo vai painostus kokeen tekemiseen?
Haluat panna minut ruoskittavaksi. -En, mutta...
Ihan kuin olisi syytäni, että hän jäi istumaan siihen.
Minun roolini on... Hän suostui, ja hänelle luettiin hänen oikeutensa.
Milloin sait tietää, että Robertia hoidettiin psykiatrisesti?
Että hänellä on skitsofrenia ja että hän käyttää lääkkeitä?
Kun... Varmasti ennen testiä.
Ennen? Haastatteluissa sanotte, että mielisairaus on este.
Mielisairaus.
Lukemani arvion mukaan -
en tiedä, diagnosoivatko lääkärit hänelle mielisairauden.
Kyllä, skitsofrenian. Diagnoosi vuodelta 1992.
En tiedä, sanottiinko siinä, onko hän...
Hänellä voi olla jokin psykologinen vika, -
mutta sitä ei määritelty.
Piti tietää, oliko kyseessä mielisairaus vai jokin lievä häiriö.
Jos ilmaisu "mielisairas" olisi ollut siinä, -
en olisi tehnyt testiä.
Tarkoittaako tämä, että syyttäjä salasi tämän asian asiantuntijalta?
Asiantuntija oli jo testannut muita tapaukseen liittyneitä.
Ehkä jopa kymmenittäin.
Kun tutkitte äidin palkkaamaa etsivää, -
kätketty tieto tuli esiin.
Sitten teitte kokeen Robertin koulun rehtorille.
Kävi ilmi, että hän saattoi salata jotain.
Osallisuutta ei voinut sulkea pois.
"Jacekilla on salattua tietoa -
tietyistä olosuhteista ja murhaan osallistuneista ihmisistä."
"Zbigniew. On hyvin todennäköistä, että hänellä on salattua tietoa."
Samoin Konradilla.
"Grzegorzilla on salaisia tietoja. Osallisuutta ei voi sulkea pois."
Leszek. Samoin.
Se, joka kohtasi herra Bienkunskin, salasi tietoja.
Älkää menkö testattavaksi.
Jos tein sellaiset johtopäätökset, -
se tarkoittaa, että tietyssä määrin ne henkilöt, -
tietyssä vaiheessa rikosta, -
saattoivat omata tietoa, mutta kieltäytyivät paljastamasta sitä.
Tapauksessa oli lukemattomia kohdehenkilöitä.
Omat kollegat tuomitsivat tämän miehen.
Vihjeen mukaan tutkijalla oli -
lukuisten opetusnäytteiden joukossa naisen sormi purkissa.
Hän saa haasteen.
Selvittämättömien tapausten tiimi ottaa hänet vastaan.
Hän suostuu valheenpaljastuskokeeseen.
Hänellä on kudosnäytteitä, joiden alkuperän hän selittää.
Pian todistetaan, ettei sormi edes kuulunut naiselle.
Muistatteko tämän kudostutkijan Jagellon yliopistosta?
Oli yksi, en muista kasvoja. -Teitte kokeen myös hänelle.
Jännitystestien perusteella -
kyseinen henkilö pelkää tietojensa paljastumista -
hänen osallisuudestaan murhaan.
Hän menetti malttinsa.
Se mursi hänet fyysisesti ja henkisesti.
Hän ei tiennyt, mitä oli tulossa tai miksi joutui mukaan tapaukseen.
Syyttäjänvirasto pyysi poliisia ilmoittamaan yliopistolle -
tästä miehestä, joka oli vuosia aiemmin murhatapauksen keskiössä.
8. syyskuuta 2018, -
alle kaksi ja puoli kuukautta tämän jälkeen -
mies ei kestänyt painetta ja teki itsemurhan.
Hän osoittautui syyttömäksi.
Kuka niin sanoo? -Syyttäjä.
Entiset tuttavat olivat herjanneet häntä, -
eikä hän liittynyt tapaukseen mitenkään.
Kaikki tapahtui puoli vuotta Robertin pidätyksen jälkeen.
Siihen aikaan, kun meille vakuuteltiin asiaa, -
syyttäjä oli täysin varma siitä, että Robert oli tappaja.
VALITUSTUOMIOISTUIN
Muistan sen hetken, kun istuin oikeussalissa -
odottamassa päätöstä.
Juuri kun tapaus oli päättymässä, tapahtui uusi käänne.
Oikeus päätti avata valituskäsittelyn uudelleen -
ylimääräisellä toimenpiteellä, nimittäin kuulemalla julkisesti -
henkilöitä, joilla oli tähän asti nimettömän todistajan asema.
Nimettömien todistajien todisteet ovat niin tärkeitä, -
että pienikin epäilys horjuttaisi koko tuomiota, -
ja koko oikeudenkäynti pitäisi toistaa.
Nimettömyyden takia emme tienneet, mitä todistajat todistivat.
Saimme puhtaaksikirjoituksia, joissa ei ollut sisältöä.
Kaksi merkittävää anonyymia todistajaa, -
numerot 2.2018 ja 4.2018.
Nimettömät todistajat olivat kaksi naista, -
jotka olivat Robertin naapureita.
Lapseni on sairas, voimmeko olla nopeita?
Tunnistaako todistaja naisen, jonka hän näki syytetyn kanssa -
yhdessäkään näytöllä olevista valokuvista?
Tulkaa lähemmäs.
Tämä hän oli.
Tämän syysillan vuonna 1998 -
äiti ja tytär muistavat ikuisesti.
Sinä päivänä he kiirehtivät ulos -
portaikkoon asuinrakennuksessa, -
jossa he asuivat. Saman kerroksen -
toisessa asunnossa asui Robert Janczewski.
Outo mies, joka tulkittiin vaaralliseksi.
Naapurit eivät olleet ennen nähneet häntä tytön kanssa.
Äiti ja tytär näkivät kahden ihmisen kävelevän yläkertaan.
Toinen oli syytetty, Robert Janczewski.
Toinen oli tyttö.
Hänellä oli huppu päässä ja vaaleat hiukset.
Olin vielä alakoulussa, kun äiti näki sen naisen kuvan TV:ssä -
jossain ohjelmassa kadonneista ihmisistä.
TV:n naisella oli myös kalpeat kasvot ja vaaleat hiukset.
Kalpeat kasvot. Hänet tunnistettiin sen perusteella.
Kalpeus on pelottavaa.
Todistaja oli tapahtuman aikaan 6- tai 7-vuotias.
Se ei sulje pois mahdollisuutta, -
että hän muistaa, mutta siihen on suhtauduttava varoen.
Yksinkertaista. Minulla oli hyvä muisti lapsena.
Ja...
Muistatteko, mitä teillä ja äidillänne oli yllänne, -
kun ohititte syytetyn portaissa?
Täytyy pitää mielessä, että ihmismuisti on epäluotettava.
Ihmismuisti on prosessi.
Aina kun muistan tapahtumia, saatan muuttaa niitä hieman.
On myytti, että ihmisen muisti toimii kuin videokamera, -
joka kuvaa minua juuri nyt.
Sanoit, että hän oli puoli päätä pidempi kuin Janczewski.
Sanoinko niin? -Se lukee pöytäkirjassa.
Ehkä joku teki virheen.
Todistaja Ewa... Poliisi kävi hänen luonaan.
He kävivät kupposella.
Puhumassa Robertista, tappajasta. Ei mitään hienovaraista.
Tietäkööt naiset Robertista, tappajasta. Ja hänestä, uhrista.
Näinkö tässä maassa tehdään tutkimuksia?
Ennen kuin kuulustelet silminnäkijää, juot kupposen hänen kanssaan?
Ja kerrot hänelle tutkinnasta?
Tapauksen ongelma ei ole se, -
että he tunnistivat Katarzyna Zowadan kuvista.
Ennen kuulustelua -
he saivat poliisilta kannustuspuheen.
Heillä oli epäilemättä mahdollisuus -
katsella Katarzyna Zowadan kuvia, joita julkaistiin laajalti mediassa.
En tiedä, oliko se tämä nainen, mutta hän oli naisen kanssa.
En ole varma.
Jotain sanotaan ja kirjoitetaan, ja siinä on ongelma.
Olen ollut valvontatehtävissä 24 tuntia. Olen väsynyt.
Silminnäkijä Ewa möläytti:
"Kadun sitä, että tapasin syytetyn portaikossa, -
koska muuten minun ei tarvitsisi käydä tätä läpi."
Ei ole todempaa kertomusta, vakuuttavampaa, -
kuin hänen todistuksensa todenmukaisuudesta.
Toinen oli epävarma, -
mikä tarkoittaa, että koko juttu oli kyseenalainen.
Toinen oli suhteettoman varma.
Hän sanoi: "Kyllä, tämä henkilön täytyi olla, piste."
Näin myös hänen sivuprofiilinsa, ja se täsmäsi kuvaan.
Olen varma, että he pitivät toisiaan kädestä.
Onko tämä varmuus yhä järkkymätön?
Montako kertaa aiotte vielä kysyä tuota?
Todistajien, kuten oikeus näkee, -
todistus ei mitenkään kestä tarkastelua.
Etenkin tapauksissa, joissa on niin paljon epäilyksiä, -
on oltava varovainen, ettei räätälöidä -
todisteiden tulkintaa etukäteen esitetyn teorian mukaan.
Oletko koskaan ollut portaikossa tytön kanssa?
Olen. Kyllä. -Oletko?
En kuitenkaan sen tytön kanssa, jonka murhasta minua epäillään.
Kuten nimettömät todistajat sanoivat myöhemmin.
Kaksi ihmistä sanoi nähneensä minut Katarzyna Zowadan kanssa.
Kenen kanssa olit portaikossa?
Oli eräs henkilö, mutta en mene yksityiskohtiin.
Jos Robert osoittautuisi syylliseksi, -
se olisi tappio minulle.
Kyllä vain.
Ammatillinen tappio -
terapeuttina potilaalle, joka tuntee hänet.
Ei kuitenkaan elämäni ensimmäinen.
Jos hän teki sen, olen antanut huijata itseäni kahdesti.
Se olisi urani loppu.
Molemmilla kerroilla olisin ollut väärässä ja tietämätön siitä.
Syytetty voi aloittaa.
Arvoisa tuomari, minäkin haluaisin sanoa jotain.
Saanko? Arvoisa tuomari. Nimeni on Robert Janczewski.
En ole "Iho". En ole "Peto".
En ole hirviö. En tappanut ketään.
En satuttanut ketään.
Olen ihminen ja tämän maan kansalainen, -
jota viranomaiset ovat yrittäneet lähes neljännesvuosisadan ajan -
syyttää murhasta.
Puhun oikeudelle suoraan, -
koska tämä on viimeinen tilaisuuteni saada oikeutta.
Poliisit sanoivat suoraan, että tiesivät minun olevan tappaja.
Mitä epätoivoisemmin kielsin sen, -
sitä vankemmin Michalec väitti, että kielsin rikoksen.
Kerron totuuden niin kauan kuin elän.
En tappanut Katarzyna Zowadaa.
En tappanut. Se tarkoittaa, etten tappanut.
Vastoin poliisin teoriaa -
sanat "en tappanut" eivät ole jälki sielussa rikoksen jälkeen, -
vaan epätoivoisia sanoja.
Itse asiassa huudan: uskokaa minua, en tehnyt sitä.
Olen ollut pidätettynä seitsemän vuotta.
Nämä ovat olleet seitsemän vuotta helvettiä.
Herään aina toivoen, että koittaa päivä, jolloin painajainen päättyy.
Tänään kohtaloni on kunnianarvoisan tuomarin käsissä.
Pyydän vapauttavaa tuomiota.
Mikään muu tuomio ei olisi oikeudenmukainen.
VALITUSTUOMIOISTUIMEN PÄÄTÖS
...ole armollinen meille ja koko maailmalle.
Hänen tuskallisen kärsimyksensä tähden -
ole armollinen meille ja koko maailmalle.
Hänen tuskallisen kärsimyksensä...
Julistamme nyt tuomion.
Pyydän kaikkia nousemaan.
Tuomio Puolan tasavallan puolesta.
31. lokakuuta 2024 -
Krakovan valitustuomioistuin artiklan 414 mukaisesti, -
rikoslain ensimmäisen kappaleen mukaan -
ja rikoslain artiklan 17, kappaleen 1, kohdan 1 mukaisesti -
vastaaja Robert Janczewsk vapautetaan -
syytteestä teossa, josta häntä syytetään.
Päätös on laillisesti sitova -
ja tarkoittaa, että vastaaja on nyt vapaa henkilö.
Uskoin tapaukseen seitsemän vuotta.
En antanut periksi yleiselle mielipiteelle, -
järjestelmälle ja oikeudelle.
Tuntui, että seitsemän vuoden jälkeen oikeudenvastainen menettely päättyi.
Oikeus vapautti Robert Janczewskin syytteistä.
Tunnetteko syyllisyyttä hänen vankeudestaan?
Voi tuntea syyllisyyttä siitä, että tekee vihjailevia ohjelmia, -
joihin puolustuksen voi sanoa innoittaneen.
Kiitos paljon.
Järjestelmä ei ole huono, mutta on ihmisiä, -
jotka toimivat eri syistä niin kuin toimivat.
He tuomitsevat jonkun hinnalla millä hyvänsä.
Poliisi ei väitä minua tai ketään meistä murhaajaksi.
On monia syitä, miksi emme ole hyviä uhreja.
Hyvä uhri on puolustuskyvytön.
Huomenta. -Huomenta.
Kiinnitä turvavyö. -Kyllä. Toki.
Miten voitte, herra Robert?
Oletteko jo sisäistänyt asian? -Olen.
Me emme ole vieläkään.
Olen pahoillani. -Ei ole kiire.
Vedän sitä. -Meillä on aikaa.
Toisaalta saatoin tuntea sen, että kestäisit kyllä, -
mutta samaan aikaan pelkäsin puolestasi paradoksaalisesti.
Kiitos, että olet niin kunnollinen mies.
Ihan totta.
Lupasin ja pidin lupaukseni. Sanoin, etten jätä sinua.
Muistatko? -Muistan.
Toistin sen itselleni monta kertaa.
"Et ole yksin. Autan sinut ulos. Sinnittele."
Muistan tämän elämäni loppuun asti.
Saavuin paikkaan, jonne sovimme tapaamisen Robertin äidin kanssa.
Kiitämme sinua sydämen pohjasta. Kumarramme syvästi.
Ei tarvitse kiittää.
Odottakaa tässä hetki.
Hoidan muodollisuudet, ja sitten voimme puhua rauhassa.
Odottakaa hetki tässä. -Totta kai.
Ajattelin silloin itsekseni, että se on kauneinta tässä työssä.
Sen lisäksi, että tekee mielenkiintoista työtä -
lain ja oikeuskiistojen parissa, -
voi tehdä myös hyvää.
Siinä nimittäin oli hyvää. Yksinkertaisesti vain oli.
Vaatimaton tavoite on, että Robert selviää.
Että Robert seisoo vähitellen omilla jaloillaan.
Jotta hän näkee toivoa -
ja saa takaisin tunteen, että hänellä on vaikutusvaltaa elämässään.
Kiitos.
Kaikkea hyvää. Pidetään yhteyttä.
Jos herra Michalec etsii jälkiä sielusta, -
uskon, että tämä tutkinta, -
Robertille aiheutettu vahinko, tarpeeton seitsemän vuoden pidätys, -
ovat jättäneet pysyvän jäljen hänen sieluunsa.
Nyt tiedämme, kuka ei tehnyt sitä, -
mutta meidän pitäisi olla huolestuneempia, -
koska se tarkoittaa, että tekijä voi olla yhä vapaana.
Yksi asia vaivaa minua.
Se tuli esiin varhaisessa vaiheessa.
Lausunto helmikuulta 2007 Jagellon yliopiston -
oikeuslääketieteen osastolta.
"Katarzyna Z:n useat elimet vaurioituivat pahasti, -
mikä viittaa auton alle jäämiseen tai korkealta putoamiseen."
Joulukuussa 1997 Katarzyna yritti itsemurhaa.
Hän istui yli kaksi tuntia Dabien padolla, -
josta hänen jäänteensä löytyivät seuraavana vuonna, -
ja harkitsi hyppäävänsä Veikseliin.
On siis mahdollista, että tekijä löysi ruumiin, -
nylki sen ja heitti nahan Veikseliin.
Se on jutun ongelma.
Koska tutkinta tehtiin niin huonosti, -
emme saa tietää, mitä tapahtui.
Lisäksi kävi ilmi, että viatonta miestä -
ahdisteltiin 25 vuotta.
En hyväksy elinkautista tuomiota ilman todisteita syyllisyydestä.
Yhteiskunnan ei pitäisi sietää sitä.
Toimittajien ei pitäisi sietää sitä.
Tämä on tehtävämme. Pitää valtaapitäviä silmällä.
Ei vain poliitikkoja, vaan myös poliiseja ja syyttäjiä.
Unelmani on tavata joku elämäni polulla.
Henkilö, joka...
voisi päästää sisään.
Auringonsäteen hymyineen.
Jonkun, josta välitän joka henkäykselläni.
Minulta jäi nyt väliin ne 25 vuotta.
Minulla oli suunnitelmia elämälleni. Olin 35.
Nyt olen 60. Onko tämä minun syytäni? Kenen syytä tämä sitten on?
SYYTTÄJÄ PIOTR KRUPINSKI JA POLIISI BOGDAN MICHALEC -
KIELTÄYTYIVÄT ESIINTYMÄSTÄ OHJELMASSA.
25-VUODEN TUTKINNAN KUSTANNUKSIA EI TIEDETÄ VIELÄKÄÄN.
Suomennos: Iida-Maria Rautoma Iyuno