ACUM
Toți avem o listă în viață.
O listă de visuri și de bucurii simple.
Lista mea a fost mereu ticsită cu călătorii și locuri noi.
Sunt Preeti și o călătorie din lista mea m-a purtat la Musafir Cafe.
Ce e Musafir Cafe?
Pentru fiecare înseamnă altceva.
Pentru mine, este casa mea și a lui Chander.
Când frumoșii tăi ochi negri
I-au întâlnit pe-ai mei
Vântul, chiar și timpul
Toate au încremenit
Salut!
Numai puțin.
- Salut! - Veniți diseară, da?
Nu.
Că-ți vine să crezi sau nu, Rajvir a plănuit o excursie fix azi
și vom rata petrecerea.
Am senzația că-ți va plăcea la nebunie excursia asta!
- Zici? - Da! Distracție plăcută!
- Bine, pa! - Pa!
Ce fel de vrajă
Ai aruncat asupra mea?
Asta ai făcut, nu-i așa?
Stelele-au căzut precum florile de iasomie La mine în pridvor...
Călătoria fiecăruia începe cu adevărat
când ne găsim tovarășul de drum.
Uneori, acel tovarăș ne rămâne alături.
Alteori, pleacă după ce ne-a schimbat ireversibil.
Ce fel de vrajă
Ai aruncat asupra mea?
Asta ai făcut, nu-i așa?
Cam așa am pățit și eu când l-am cunoscut pe Chander.
Și poate că viața lui s-a schimbat tot cam așa
când a cunoscut-o pe Sudha.
DUPĂ „MUSAFIR CAFE” DE DIVYA PRAKASH DUBEY
Mamă, înclină puțin telefonul. Nu ești în cadru.
- Așa? - Da, acum te văd.
- Ai ajuns? - Da. Mai devreme, ca de obicei.
Ai ales un loc frumos?
- Ea l-a ales. Uită-te cât e de frumos! - Chiar e.
- Nici nu știam de locul ăsta. - De unde să știi?
- Muncești încontinuu! - Mamă...
- Să-ți închid? - Stai puțin.
Mulțumesc.
- Știu că în inima ta, tu încă... - Mamă...
Nu începe iar.
- Bine, fie. - Închid acum. Trebuie să ajungă. Pa!
ACUM 8 ANI
- Cafeaua de unde e? - Din sud, domnule.
Din sud, adică din Tamil Nadu? Karnataka? Kerala? De unde, mai exact?
- Domnule, asta e... - Amestec sau de origine unică?
- Domnule... - Bine, măcinată mediu sau mediu spre fin?
Mediu spre fin, domnule. Asta știu sigur.
- Sigur? - Da.
Atunci uite cum faci, Mohan.
Niște cafea,
apă fierbinte între 90 și 95 grade Celsius,
o carafă goală și o ceașcă de Americano. Adu-mi astea, te rog.
- Sigur? Cafeaua de la espressor... - Nu, nu vreau.
Stai liniștit. Plătesc cât face, și-ți dau și bacșiș.
Bine, domnule. Vă aduc.
Poftim? Ce e în capul vostru, al inginerilor de software?
- Mutatul în America a devenit o carieră? - Nu, e doar pentru doi ani.
Adică te duci în America doi ani
și eu să-mi las cariera ca să vin după tine?
- Păi ce mă fac singur? - Singur?!
Ia-o pe maică-ta să te îngrijească! De ce te-ai însura?
Ce tupeu au unii!
Bună! Voiam doar să-ți spun că eu am ajuns.
Da, vin!
Ce te holbezi așa?
Pleci sau vrei carte verde și pentru asta?
Aștepți covorul roșu? Hai, valea!
Bună!
Scuze de întârziere.
Eu sunt Sudha.
Te pricepi la cuvinte.
Eu sunt Chander.
Trăgeai cu urechea?
Nu, pur și simplu te-am auzit.
Eu și toți ceilalți.
- Luăm loc? - Te rog.
- Îmi mai aduci un ceai, Mohan? - Sigur.
Ca de obicei.
Scuză-mă o clipă, te rog.
Ai venit aici să-ți faci singur cafeaua?
Sunt tipicar când vine vorba de cafea.
Apropo, e drăguță cafeneaua asta. Vii des aici?
Dar nu beau cafea. Sunt băutoare de chai.
De chai...
Și pe lângă ceaiul de duminică,
primesc și mostre de pe site-uri matrimoniale. Gratis!
Cine ți-a făcut profilul? Mama sau tata?
Scuză-mă! Măi, să fie!
MAMA: A AJUNS? CUM E?
Îmi permiți să te întreb ceva?
Mai ai vreun candidat programat după mine?
Zic doar ca să știu când să mă retrag.
Să nu ne suprapunem din nou.
Înțeleg că ești avocată?
Da.
De divorțuri.
Ai mei nu prea zic asta.
Sperie pețitorii.
Dar eu îmi ador meseria.
Îți place să divorțezi oameni?
Nu.
Sinceră să fiu,
divorțul se întâmplă cu mult înainte de tribunal.
Noi doar îi ajutăm
să-l parafeze și...
să regleze conturile.
Doamnă...
Mulțumesc, Mohan!
Te ocupi de divorțuri, dar vrei să te măriți?
Legat de asta...
nu vreau să mă mărit chiar acum.
Mă întâlnesc cu pețitorii ca să n-o sâcâie rudele pe mama.
Mereu găsesc o scuză să-i trimit la plimbare.
Cu inginerii de software, nu-ți pierde vremea.
- Ești inginer de software? - Am fost.
M-am plictisit.
Acum lucrez la DWD Logistics.
Le configurez platforma online.
- De ce-ai ales slujba asta? - Mă ține departe de familie.
De Delhi, de-asta.
Și de fosta iubită.
- Nu. - Nu?
Nu, nici vorbă!
Te înșeli.
Unul dintre beneficiile avocaturii.
Am învățat să citesc fețele oamenilor.
Logistica nu te plictisește?
Într-un hal fără de hal!
Ia zi, ce planuri mai ai pentru duminica asta?
Plănuisem să mă văd cu tine și apoi să merg la un film.
Când sunt atâtea de făcut în Bhopal,
tu vrei să vezi povestea altcuiva stând în întuneric?
Păi și tu ce mi-ai recomanda?
Poți vizita Manav Sangrahalaya, să te plimbi prin Van Vihar...
Sau, și mai bine, să bei un suc cu lămâie lângă lac.
Să simți inima Bhopalului!
- Mergem? - Unde?
Tu ai zis că sunt multe de făcut în Bhopal.
- De ce-ai plecat din America? - Nu era de mine.
Deși e atâta lume, în mod ciudat, te simți singur acolo.
Mi-am făcut câțiva prieteni în facultate.
Am aflat una-alta despre mine, iar timpul m-a învățat restul.
Zi-mi un lucru învățat acolo.
Orice s-ar întâmpla în viață, să nu-ți uiți rădăcinile.
- Și... - Și?
Și oricât de bună ar fi cafeaua, mai bună e cea făcută de tine.
Când te saturi de logistică,
ar trebui să-ți deschizi o cafenea.
Mama locuiește în Ratlam. Mă vizitează la două luni.
Gargi nu e doar colega mea de cameră. E reporterul ei sub acoperire.
- Cum adică? - E spioana mamei mele.
Apropo, strategia ta de a prelungi întâlnirea a fost inventivă.
Mulțumesc, dar nu a fost o strategie.
- Nu? - Nu. Mi-am urmat intuiția.
Păi, noroc!
Noroc!
Rahat!
Chander, trebuie să mă întorc la cafenea.
- De ce? Ce e? Ai uitat ceva acolo? - Al treilea candidat!
- Ce? - Găsește tu o scuză să mă refuzi, da?
- Măi! - Mulțumesc!
De ce eu?
Când o tipă refuză un tip, mama lui o ia și mai în tragic, știi?
Măi!
Ce ești tu, de fapt?
EXCURSIA ÎN LADAKH VISUL MEU DIN COPILĂRIE - VK
- Salut! - Bună!
VINERI, 4 SEPTEMBRIE
Vrei să știi ce-am scris în bilețelul de promisiuni?
Sigur.
Nu trebuie să-mi spui.
Dar dacă vrei, să știi că pot păstra secrete.
„Orice s-ar întâmpla, anul ăsta voi fi curajos și-mi voi asuma riscuri.”
E primul meu bilețel de pe peretele cu promisiuni.
Sigur nu va fi ultimul.
Fiecare călător are nevoie de un loc unde să-și tragă sufletul,
să-și amintească de promisiunile pe care și le-a făcut.
Pentru mulți, cafeneaua asta devine acel loc.
Poate de asta, la plecare, iau o parte din ea cu ei
și lasă o parte din ei aici.
Salut!
Bună!
Salut!
Ieri am fost la Mall Road și am văzut ceva.
M-am gândit că ți s-ar potrivi mănușă.
- Rahil. - Nu e mare lucru.
Dar să-l deschizi
când ești pregătită.
Pentru ce?
Când ești pregătită să te vezi prin ochii mei.
Rahil...
Serios... Scuze că te-am întrerupt.
Pâinea cu maia a lui Preeti, cu ouă poșate și avocado...
Ce faci? Treci încoace!
- Ce e? - Vino-ncoace!
- Ce este? - Îmi sufli în coarne!
Clienții fideli vor crede că proprietarul are ochi doar pentru fata asta!
Toți știu deja că fata asta
dă farmec cafenelei.
Vino-ncoace!
TOP 5 CAFENELE DE VIZITAT ÎN 2026 1. MUSAFIR CAFE
„Zile întregi, am urmărit o fată
care uită de ea și se ocupă de inimile tuturor celorlalți.
Acest mic dar este pentru ea,
pentru ca atunci când se oprește pentru o clipă, să se vadă și ea.”
Când întâlnim omul potrivit la momentul nepotrivit,
de obicei, dăm vina pe sincronizare.
Dar poate că nu e deloc vorba de sincronizare.
Adevărata întrebare e dacă ne potriveam în acel moment.
Ce tăcut ești!
Zi-mi, ce hobby-uri ai?
Tot ce trebuie să știi despre mine e că îmi detest slujba.
Logistica e tare plictisitoare.
Dar mama ta mi-a zis că ești inginer.
- Da, am fost, în America. - În America!
Mereu mi-am dorit să mă stabilesc acolo!
Acum ne putem stabili acolo după ce ne căsătorim, nu?
Nu.
De ce? Nu-ți place acolo?
Nu.
- Ce... - Uite ce e...
- Sudha? - Trebuie să vorbim puțin.
Tipul cu care stai la masă e o lepădătură.
- Nu e nimic de genul ăsta... - Nu te lăsa păcălită de aparențe!
E dependent de sex!
- Pe bune? - Da.
- Ce?! - Vrea doar trei lucruri de la fete.
Plăcere, plăcere și iar plăcere.
- Nu, glumește. - Glumesc?
- Nu... - O glumă am devenit eu!
- Lămurește-mă. - Știi...
Era cât pe ce să devin mama copilului lui de două ori!
- Ce?! - Trebuia să te avertizez!
Dar na, e viața ta, alegerea ta. Tu decizi...
- Scârbos! - Nu.
Oribil!
Plictisitor pe naiba!
Mami!
Și dus-a fost!
Ești complet nebună, Sudha!
Uite care-i treaba, Chander Mohan Sharma...
În lumea asta, nu reziști dacă nu ești puțin nebun.
Mama ei și mătușa mea sunt prietene bune.
Dar oricum voiai s-o refuzi, nu?
Explică-i mătușii tale.
Ia zi, mă pricep la actorie?
Deloc.
Fir-ar să fie...
Sudha, ești așteptată.
Kushal! Eu te sun!
Bună!
Pa!
Trebuie să mă duc să-i spun bietului Kushal Pandit
că tu ești viitorul tată al copiilor mei.
Ia zi, te fac un teatru mâine?
- Mâine e luni. - Și?
Lunea trăiești mai puțin?
Pa!
Bună!
Uau!
Voiam să zic că ești așa de...
Așa de...?
Așa de punctuală!
Mergem să vedem povestea altcuiva pe întuneric?
Hai!
Haide!
Pe atunci, mergeam de la Delhi până la bunica
și înapoi.
Nu vedeam așa ceva.
E amuzant cum, în copilărie,
găsim atâta fericire în cele mai mici lucruri.
În fine, bunica a murit acum 20 de ani.
După aceea, casa ei n-a mai fost.
Treptat, n-am mai venit aici.
Acum înțeleg de ce ai ales Bhopal.
De ce?
„Orice s-ar întâmpla în viață, să nu-ți uiți rădăcinile.”
Da, e adevărat.
Pare că îți place în Bhopal.
- Vrei să te stabilești aici? - Nu.
Atunci unde?
- Ai fost în Bombay? - Am fost în Mumbai.
Tatăl meu a murit când eram într-a zecea.
Pe atunci, era avocat la tribunalul din Bhopal.
Visul lui era Înalta Curte din Bombay.
Și acum a devenit visul tău.
Eu țintesc ceva mai sus.
Îmi voi deschide firma mea.
În Mumbai!
Și îi voi oferi mamei fericirea de care n-a avut parte.
Tata ne-a promis
că vom avea casa noastră.
Departe de Ratlam,
de complicațiile familiale,
doar pentru noi trei.
Apoi a murit.
Și toată atenția mamei s-a îndreptat asupra mea.
M-a educat,
mi-a oferit încrederea de a fi independentă.
Sunt convins că e minunată!
Da, chiar este.
Se vede.
Ideea e că voi împlini visul meu și al mamei.
Oricum, societatea n-are așteptarea ca fetele să-și poată îngriji mamele.
Doar ne permite s-o facem, nu?
Au!
De asta, acum,
n-am nici timp, nici interes pentru măritiș, și...
Înțeleg.
Mersi pentru o zi de luni de neuitat!
Uite ce e, Chander...
Dacă ne tot întâlnim așa, te vei îndrăgosti.
Poate și eu.
Și dacă te tot vezi cu mine,
cum te vei așeza la casa ta?
Poftim?
Domniță, unde-ai ajuns?
Undeva...
unde probabil n-ar trebui.
Bine.
Atunci... nu vom ajunge acolo.
Îți promit.
Ai ratat momentul.
Alo?
Sudha?
La ora asta?
Acum?
Nu, vin. Vin!
AI PLECAT????
Bună!
- Ce-ai pățit? Parcă... - O urăsc pe Gargi!
- Bhaiya, mă ajuți puțin? - Sigur că da.
- Ține-o pe asta. - De ce v-ați certat?
Ce mai întrebare!
- Îți trebuie motiv ca să te cerți? - Dar trebuie să fi fost ceva.
Aveam un război rece de câteva zile.
Astăzi, înjurăturile ei au mers cam prea departe...
Înjurături?
De ce râzi?
Să mergem!
Haide!
Unde mergem?
Înapoi de unde ați venit. La el acasă.
Bine.
Ce, suntem la film? Stinge luminile!
Bine.
Subtitrarea: Cristina Pintecan