MUSSOIRE A JELENBEN
Mindannyiunknak van egy listája az álmainkról,
és azokról a dolgokról, amelyekben örömünket leljük.
Az én listámon mindig utazások és új helyek szerepeltek.
Preeti vagyok, és a listám egyik utazása vezetett el engem ide, a Musafir kávézóba.
Hogy mi a Musafir kávézó?
Erre a kérdésre mindenki mást felelne.
Számomra a Chanderrel közös otthonunkat jelenti.
Szemembe néztél
Gyönyörű sötét szemeddel
És mozdulatlanná dermedt
A gyengéd szellő, megállt a világ
Szia!
Egy pillanat!
- Szia! - Ugye jöttök este?
Nem.
El se hiszem, hogy Rajvir pont mára szervezett kirándulást a barátaival,
és ki kell hagynunk a bulit.
Ugyan, szerintem élvezni fogod a kirándulást.
- Tényleg? - Biztos. Érezzétek jól magatokat!
Jól van. Szia!
Szia!
Miféle bűbájt
Bocsátottál rám?
Áruld el, mi ez a varázslat?
Hullócsillagok, jázminvirágok a háztetőn...
Minden utazás akkor veszi igazán kezdetét, amikor rátalálunk az igazi útitársunkra.
Aki néha örökre velünk marad,
néha viszont továbbáll, miután megváltoztatta az életünket.
Miféle bűbájt
Bocsátottál rám?
Áruld el, mi ez a varázslat?
Az én életem is megváltozott, amikor rátaláltam Chanderre.
És talán vele is ez történt, amikor találkozott Sudhával.
DIVYA PRAKASH DUBEY MUSAFIR KÁVÉZŐ CÍMŰ REGÉNYE ALAPJÁN
VÁNDOROK KÁVÉZÓJA
Kicsit döntsd meg a telefont, anya! Nem vagy benne a képben.
- Így jó? - Igen, már látlak.
- Már ott vagy? - Igen, megérkeztem.
Szokás szerint túl korán.
Jó helyet választottál?
- Ő választotta a helyet. Nagyon szép. - Tényleg gyönyörű.
Én nem is ismertem ezt a kávéházat.
Hogy ismerted volna?
- Folyton csak dolgozol. - Anya!
- Letegyem a telefont? - Várj egy kicsit!
Köszönöm.
- Tudom, hogy a szíved mélyén még mindig... - Anya!
Kérlek, ne kezdd ezt!
- Jól van. - Most megyek,
bármikor megérkezhet. Szia!
NYOLC ÉVE
- Honnan szerzik be a kávét? - Délről, uram.
Honnan délről? Tamilnáduból? Karnátakából? Keralából? Pontosan honnan?
- Uram, ezt... - Keverék vagy fajtaazonos?
- Uram... - Közepesre vagy finomra őrölt?
Finomra őrölt.
Ebben biztos vagyok, uram.
- Tényleg? - Igen, uram.
Tegyen meg nekem valamit, Mohan!
Hozzon egy adag kávét,
egy kancsó 90-95 fokos vizet,
egy üres kávéskancsót és egy americanós csészét.
- Uram, biztosíthatom, hogy a kávénk... - Nem, az nem lesz jó.
Ne aggódjon, teljes árat fizetek érte, és borravalót is kap.
Rendben, uram, máris hozom.
Mégis mit gondoltok ti, szoftvermérnökök?
Amerika jelenti a karrier csúcsát?
Nem, csak két évet akarok ott tölteni.
Szóval két évre az USA-ba költözöl,
én pedig adjam fel a praxisomat, és kövesselek téged?
- Egyedül kellene élnem? - Egyedül?
Vidd magaddal anyádat, majd ő gondodat viseli!
Miért akarsz egyáltalán megházasodni?
Hogy egyesek mit képzelnek magukról!
Halló? Csak szólni akartam, hogy én már itt vagyok.
Jól van, máris megyek.
Mit bámulsz?
Elmész végre, vagy ahhoz is zöldkártyára van szükséged?
Vagy vörös szőnyeget terítsek eléd? Menj már!
Szia!
Bocs, hogy megvárattalak.
Sudha vagyok.
Jól megmondtad neki.
Chander.
Hallgatóztál?
Nem, egyszerűen csak hallottam, amit mondtál.
Mindenki hallotta.
- Leülünk? - Persze.
- Kérhetek még egy teát, Mohan? - Hogyne.
A szokásosat!
Bocsánat, csak egy perc.
Kávét főzöl magadnak egy kávéházban?
Kényes vagyok a kávémra.
Egyébként kellemes ez a hely. Gyakran jársz ide?
Igen, de én nem kávézom.
Jobban szeretem a teát.
A teát.
És vasárnaponként a tea mellé
megkapom a házasságközvetítő oldalak legjavát is. Ingyen!
Téged ki regisztrált a honlapon? Apád vagy anyád?
Elnézést! Ne már!
ANYA: MEGÉRKEZETT MÁR? TETSZIK?
Kérdezhetek tőled valamit?
Utánam is lesz még egy randevúd?
Ha igen, akkor úgy osztom be az időmet.
Nehogy megint egymásba érjenek a randijaid.
Szóval ügyvéd vagy?
Igen.
Válóperes ügyvéd.
A családom erről nem szokott beszélni,
nehogy elijesszék az udvarlókat.
De én szeretem a munkámat.
Örülsz, ha elválnak egymástól az emberek?
Nem.
Igazából
a válás már évekkel a tárgyalás előtt megtörténik.
Mi csak segítünk nekik...
hivatalossá tenni a dolgot...
és rendezni a számlát.
Hölgyem!
Köszönöm, Mohan.
Szóval válóperes ügyvéd vagy, mégis férjhez akarsz menni?
Hát, ami azt illeti...
jelenleg nem akarok férjhez menni.
Azért járok randevúkra, hogy a rokonaim ne nyaggassák anyámat.
De mindenkit kikosarazok.
A szoftvermérnököket látatlanban ki kellene kosaraznod.
- Nem az vagy te is? - Az voltam.
De meguntam a dolgot.
Most a DWD Logisticsnál dolgozom,
a katonai rendőrséget kiszolgáló részlegen.
- Miért ezt választottad? - Így távol lehetek a családomtól.
Azaz Delhitől.
És az exedtől is.
- Nem! Nem. - Nem?
Nem, szó sincs erről.
Ezt csak te feltételezed.
Tudod, a munkámnak köszönhetően
megtanultam olvasni az emberek arckifejezéséből.
És a logisztika nem untat?
Kevésbé unalmas, mint az életem többi része.
És mivel fogod tölteni a vasárnap hátralévő részét?
Azt terveztem, hogy találkozunk, aztán elmegyünk moziba.
Bhopálban annyi mindent lehet csinálni,
te mégis egy kitalált történetre vagy kíváncsi?
Oké, akkor áruld el, te mit javasolnál!
Menj el az Emberiség Múzeumába, vagy sétálj egyet az állatkertben!
Vagy ami a legjobb, igyál egy limonádét a tónál!
Élvezd a helyi hangulatot!
- Mehetünk? - Tessék?
Te mondtad, hogy Bhopálban sok mindent lehet csinálni.
- Miért jöttél haza az Államokból? - Nem szerettem ott élni.
Hiába a tömeg, valahogy üresnek éreztem az országot.
Bár az egyetemen szereztem néhány barátot.
Megtanultam magamról pár dolgot, a többire pedig megtanított az idő.
Például mit tanultál ott?
Azt, hogy bárhova kerülsz is életed során, soha ne feledd, honnan jöttél.
- És azt, hogy... - Hogy?
Hogy jobb, ha a legjobb kávéházban is magad készíted a kávédat.
Ha majd ráunsz a logisztikára,
nyiss egy kávézót!
Anya Ratlamban él, de havonta egyszer meglátogat.
Gargi, a lakótársam pedig gyakorlatilag neki dolgozik.
Hogyhogy?
Az ő kéme.
Egyébként ügyesen taktikáztál, hogy meghosszabbítsd a randinkat.
Köszönöm, de nem taktikáztam.
- Nem? - Nem.
Csak a megérzéseimre hallgattam.
Hát, egészségedre!
Egészségedre!
Basszus!
Vissza kell mennem a kávéházba, Chander.
Miért? Mi történt? Ott felejtettél valamit?
Kezdődik a harmadik randim!
- Micsoda? - Chander!
Találj valami ürügyet arra, hogy miért kosaraztál ki!
- Hé! - Köszönöm.
Miért én?
Mert a fiús anyák rosszabbul viselik, ha kikosarazzák a gyereküket.
Hé!
Mégis ki vagy te?
MUSAFIR KÁVÉZÓ
A GYEREKKORI ÁLMOM: LADAKI UTAZÁS VK
- Jó napot! - Jó napot!
SZEPTEMBER 4, PÉNTEK
Szeretné tudni, mit írtam az ígéretfalra?
Persze.
Nem kell elmondania,
de ha szeretné megosztani velem, tudok titkot tartani.
„Bármi történjen is, idén bátor leszek és kockáztatni fogok.”
Ez az első ígéretem a falon.
Biztos vagyok benne, hogy lesz több is.
Minden vándornak szüksége van egy helyre, ahol megpihenhet,
és felidézheti az önmagának tett ígéreteit.
Sokak számára a kávézónk ez a hely.
Így amikor távoznak tőlünk, magukkal viszik egy darabkáját a szívükben,
és cserébe itt hagynak egy darabot a szívükből.
Jó napot!
Jó napot! Üdvözlöm.
Jó napot!
Megláttam ma valamit a Mall Roadon,
és... úgy éreztem, tökéletes ajándék lenne önnek.
- Rahil... - Csak egy apróság.
De csak akkor nyissa ki,
amikor már készen áll.
Mire?
Arra, hogy az én szememmel lássa magát.
Rahil!
Komolyan mondom. De nem zavarom tovább.
Preeti Kaushik kovászos kenyere
- buggyantott tojással, avokádóval és... - Mit csinálsz?
- Mi a baj? - Gyere!
Mi az?
Elkényeztetsz.
A vendégek azt fogják hinni,
hogy a tulaj csak velem törődik.
Mindenki tudja, hogy ez a kávézó
neked köszönhetően különleges.
Gyere ide!
2026. LEGJOBB KÁVÉZÓI 1. MUSAFIR KÁVÉZÓ
„Napokon át figyeltem egy lányt,
aki mindenkinek gondját viselte, de közben megfeledkezett önmagáról.
Azért kapja ezt tőlem,
hogy amikor végre megpihen, újra rácsodálkozzon magára.”
Ha rosszkor találkozunk a megfelelő személlyel,
azt mondjuk, rossz az időzítés.
De talán nem időzítés kérdése a dolog, talán az a kérdés, mi magunk
megfelelőek vagyunk-e épp önmagunk számára.
Nagyon csöndes vagy.
Milyen hobbijaid vannak?
Nézd, csak annyit kell tudnod rólam,
hogy utálom a munkámat.
A logisztika nagyon unalmas.
De anyukád azt mondta, hogy szoftvermérnök vagy.
- Az voltam. Amerikában. - Amerikában!
Mindig is ott akartam letelepedni.
Ha összeházasodtunk, odaköltözhetünk, igaz?
Nem.
Miért? Nem szereted?
Nem.
- De... - Szia!
- Sudha? - Beszélnem kell veled.
Ez a férfi egy mocskos szemét.
- Dehogyis... - Ne hagyd, hogy megtévesszen az arca!
Szexmániás.
- Komolyan? - Igen.
Micsoda?
Csak három dolgot akar a nőktől:
szexet, szexet és szexet.
- Nem mondja komolyan! - Nem mondom komolyan?
Te nem vettél komolyan engem!
- Mi történt? - Tudod,
kétszer is majdnem gyereket csinált nekem.
- Micsoda? - Figyelmeztetnem kellett téged,
de a te életedről van szó, neked kell döntened.
- Fúj! - Nem!
Undorító!
Még hogy unalmas vagy!
Anya!
Elment.
Te nem vagy normális, Sudha!
Hadd mondjak valamit, Chander Mohan Sharma!
Ezt a világot csak úgy lehet elviselni, ha kicsit őrült az ember.
Az anyja a nagynéném legjobb barátnője.
De ki akartad kosarazni, nem?
Mondd azt, hogy nem az eseted!
Na, milyen színész vagyok?
Csapnivaló.
Ó!
Sudha! Már várnak rád.
Kushal vagyok! Én hívlak.
Szia!
Meg kell mondanom szegény Kushal Panditnak,
hogy te leszel a gyerekeim apja.
Elmegyünk holnap színházba?
- Holnap hétfő lesz. - Na, és?
Hétfőn nem szoktál élni?
Szia!
Azta'!
Nagyon...
Nagyon micsoda?
Nagyon pontos vagy.
Nos, bemegyünk, hogy megnézzünk egy kitalált történetet?
Menjünk!
Annak idején sokat jártunk ide Delhiből a nagymamámhoz,
de ezt a helyet
még sose láttam.
Vicces, hogy gyerekként mekkora örömöt tudunk lelni a legegyszerűbb dolgokban is.
Na, mindegy. A nagyanyám 20 éve meghalt,
és a háza is odalett,
és aztán már nemigen jártunk Bhopálba.
Már értem, miért erre a városra esett a választásod.
Tényleg?
„Bárhova kerülsz is életed során, soha ne feledd, honnan jöttél!”
Igen, így van.
Úgy látom, szereted Bhopált.
- Itt akarsz letelepedni? - Nem.
Akkor hol?
- Jártál már Mumbaiban? - Igen.
Amikor apám meghalt, tizedikes voltam.
Bhopálban dolgozott ügyvédként,
de mindig a Legfelsőbb Bíróságról álmodozott.
Most pedig te álmodozol erről.
Csak nagyobb léptékben: saját ügyvédi irodám lesz.
Mumbaiban.
És akkor végre mindent megadhatok anyámnak.
Tudod, apám megígérte,
hogy saját házunk lesz.
Távol Ratlamtól
és a családi bonyodalmaktól,
csak nekünk, hármunknak.
A halála után...
anyám mindent megtett értem.
Egyetemre küldött,
és magabiztos, független nőt faragott belőlem.
Biztos csodálatos asszony.
Igen, az.
Látszik rajtad.
Szóval a saját álmomat és az ő álmát is valóra fogom váltani.
Még ha a társadalmunk nem is várja el, hogy a lányok gondoskodjanak az anyjukról.
Csak mostanában kaptunk engedélyt erre.
Aú!
Ezért van az,
hogy jelenleg se időm,
- se kedvem nincs férjhez menni. - Megértem.
Azta'!
Köszönöm ezt az emlékezetes hétfőt.
Nézd, Chander,
ha újra találkoznánk, belém szeretnél.
És talán én is beléd szeretnék.
És ha így történne, nem találnál feleséget magadnak.
Micsoda?
Mégis mit képzel, hölgyem?
Valami olyasmit...
amit nem lenne szabad elképzelnem.
Oké.
Akkor... nem fogunk képzelődni!
Ígérem.
Elmúlt a pillanat.
Halló?
Sudha?
Ilyen későn?
Most rögtön?
Nem, nem. Megyek már! Megyek.
ELINDULTÁL MÁR???
Szia!
Mi történt? Azt hittem...
Utálom Gargit!
Uram! Segítene, kérem?
Hogyne.
- Ezt is, kérem! - Min vesztetek össze?
Ezt a sablonos kérdést!
Te mindig csak jó okkal veszekszel?
Valami oka csak volt a dolognak.
Napok óta hidegháborús helyzetben éltünk,
és ma túlzásba vittük a káromkodást.
A káromkodást?
Maga meg mit nevet?
Menjünk!
Gyere már!
Hova megyünk?
Oda, ahonnan jöttek, Chander lakásához.
Oké.
Azt hiszi, valami filmben vagyunk? Kapcsolja ki!
Jól van.
A feliratot fordította: Ferenc Pordán