NYKYPÄIVÄ
Kaikilla meillä on lista unelmista ja yksinkertaisista iloista.
Listani on aina ollut täynnä uusia matkoja ja paikkoja.
Olen Preeti, ja yksi matkoistani johti minut Musafir Cafeen.
Mikä Musafir Cafe on?
Kaikki antaisivat eri vastauksen.
Minulle se on koti. Minun ja Chanderin koti.
Katseesi tumman ja kauniin
Kohotit omaani
Niin tuulinen ja koko maailma
Pysähtyi
Hei!
Odota hetki.
Hei! - Tulettehan tänä iltana?
Emme.
Rajvir suunnitteli patikoinnin täksi päiväksi kavereineen.
Nyt minulta jää illan juhla välistä.
No, luulenpa, että tulet rakastamaan patikointia.
Niinkö? - Joo. Pitäkää hauskaa!
Heippa sitten.
Heippa!
Millaisen lumouksen
Langetitkaan ylleni
Teithän niin?
Tähdet katolleni karisivat Kuin jasmiininkukat...
Jokaisen matkaajan matka alkaa toden teolla vasta,
kun he löytävät oikean kumppaninsa.
Joskus se kumppani jää vierelle.
Joskus hän lähtee jätettyään pysyvän vaikutuksen.
Millaisen lumouksen
Langetitkaan ylleni
Teithän niin?
Minulle kävi jotain sellaista, kun tapasin Chanderin.
Ehkä hänenkin elämänsä muuttui paljolti samaan tapaan,
kun hän tapasi Sudhan.
PERUSTUU DIVYA PRAKASH DUBEYN KIRJAAN MUSAFIR CAFE
Äiti, käännä puhelinta alemmas. Et näy kuvassa.
Näinkö? - Nyt näen sinut.
Saavuitko jo? - Saavuin.
Ajoissa, kuten aina.
Otitko hyvän paikan?
Hän valitsi sen. Katso, miten nättiä. - On tosiaan kaunista.
En tiennyt tästä paikasta.
Kuinka voisit?
Sinulla on aina työkiireesi. - Äiti...
Lopetanko puhelun? - Odota!
Kiitos.
Tiedän, että sydämessäsi yhä... - Äiti.
Ethän aloita tätä taas.
Olkoon. - Lopetan puhelun.
Hän saapuu pian. Heippa.
8 VUOTTA SITTEN
Mistä kahvinne on? - Etelästä.
Mistä tarkalleen? Tamil Nadu? Karnataka? Kerala?
Se on... - Onko se sekoitus useammasta lähteestä?
Herra hyvä... - Kuinka hienoksi se on jauhettu?
Puolikarkeaksi. Sen tiedän varmaksi.
Todellako? - Kyllä.
Tee sitten yksi asia, Mohan.
Vähän kahvia,
kuumaa vettä 90–95-asteisena,
tyhjä pannu ja americanokuppi. Toisitko ne?
Eikö kahvikoneen... - Ei se käy.
Älä huoli. Maksan koko summan, ja saat tippiä.
Selvä. Tuon ne.
Anteeksi vain! Mitä te ohjelmoijat kuvittelette?
Onko muutto Amerikkaan muka ura?
Ei. Se veisi vain kaksi vuotta.
Lähdet Amerikkaan vuosiksi,
ja minunko pitäisi vain seurata?
Miten elän yksin? - "Elän yksin"?
Ota vaikka äitisi holhoajaksi!
Miksi pitää naimisiin päästä?
On joillakuilla otsaa.
Hei. Halusin vain ilmoittaa, että saavuin.
Olen tulossa!
Mitä tuijotat?
Lähdetkö vai tarvitsetko viisumin siihenkin?
Pitääkö laittaa punainen matto? Häivy!
Hei.
Anteeksi odottelusta.
Olen Sudha.
Puhuit hyvin.
Olen Chander.
Salakuuntelitko?
En, kuulin vain.
Kaikki kuulivat.
Istutaanko? - Mieluusti.
Toisitko vielä kupin teetä, Mohan? - Tulossa.
Se tavallinen.
Tässä menee vain hetki.
Tulitko tänne laittamaan oman kahvisi?
Olen aika tarkka kahvistani.
Kiva kahvila muuten. Käytkö täällä usein?
Mutta en juo kahvia.
Rakastan chaita.
Chai.
Sunnuntaiteeni kanssa -
saan myös sulhasehdokkaita netistä. Ihan ilmaiseksi!
Kuka sinun profiilisi teki? Äitisi vai isäsi?
Anteeksi.
ÄITI: JOKO HÄN SAAPUI? PIDÄTKÖ?
Voinkohan kysyä jotain?
Onko sinulla minunkin jälkeeni joku?
Sitä vain, että jos on, niin lopettelen ajoissa.
Ainakaan ei mentäisi ristiin.
Olet siis juristi.
Niin.
Avioerojuristi.
Perheeni yleensä salaa sen.
Sulhasperheet säikkyvät,
mutta nautin työstäni.
Nautitko ihmisten erottamisesta?
En.
Totta puhuen -
ero tapahtuu kauan ennen oikeustalolle tuloa.
Me vain autamme -
saamaan virallisen leiman -
ja tasaamaan tilit.
Rouva.
Kiitos.
Käsittelet erotapauksia, mutta haluat naimisiin.
No, siitä puheen ollen...
En halua naimisiin heti.
Tapaan ehdokkaita, jotta sukulaiset eivät härnää äitiäni.
Keksin aina tekosyyn torjua heidät.
Voisit torjua kaikki ohjelmoijat tapaamatta.
Etkö sinäkin ole ohjelmoija? - Olin.
Kyllästyin.
Olen nykyään DWD Logisticsilla.
Järjestän sotilaspoliisin operaatioita.
Miksi valitsit sen? - Se on kaukana perheestäni.
Kaukana Delhistä.
Ja ex-tyttöystävästäsi.
Ei. - Eikö?
Ei ole kyse sellaisesta.
Oletat vain.
Se on juristina olon etuja.
Opin lukemaan ihmisten ilmeitä.
Eikö logistiikka kyllästytä?
Hieman vähemmän kuin elämä itse.
Miten vietät loppusunnuntain?
Aioin tavata sinut ja suunnata sitten elokuviin.
Bhopalissa riittää tekemistä,
mutta istut pimeässä katsoen jonkun muun tarinaa.
Sano sinä sitten, mitä suosittelisit.
Käy Manav Sangrahalayassa tai pitkällä lenkillä Van Viharissa.
Parasta on nauttia virkistävä sitruunalimsa järvellä.
Tunne Bhopalin sydän.
Mennäänkö? - Minne?
Itsehän sanoit, että Bhopalissa riittää tekemistä.
Miksi lähdit Amerikasta?
Kyllästyin siihen.
Ihmisjoukoista huolimatta siellä vallitsee outo tyhjyys.
Sain pari kaveria yliopistolla.
Opin vähän itsestäni, ja aika opetti loput.
Kerro yksi asia, jonka opit siellä.
Mitä ikinä elämässä tapahtuukin, ei kannata unohtaa juuriaan.
Ja... - Ja?
Oli kahvila miten hyvä tahansa, kannattaa valmistaa oma kahvinsa.
Kun kyllästyt logistiikkaan,
voisit perustaa oman kahvilan.
Äiti käy Ratlamissa parin kuukauden välein.
Gargi ei ole vain kämppikseni. Hän on kuin peitejournalisti.
Mitä tarkoitat?
Hän vakoilee äidilleni.
Muuten, strategiasi treffien pidentämiseen oli aika fiksu.
Kiitos, mutta ei se ollut strategia.
Eikö? - Ei.
Kuuntelin vain vaistoani.
Kippis sille.
Kippis.
Hitto.
Minun pitää palata kahvilalle, Chander.
Miksi? Mitä kävi? Unohditko jotain?
Kolmannen ehdokkaan!
Mitä? - Chander.
Keksi syy, jolla torjut minut, jooko?
Hei! - Kiitos.
Miksi minä?
Kun nainen torjuu miehen, miehen äiti loukkaantuu enemmän.
Hei!
Olet sinä ihme.
LADAKHIN MATKA - LAPSUUTENI UNELMA
Hei - Hei.
PERJANTAI 4. SYYSKUUTA
Kerronko, mitä kirjoitin lupauslappuun?
Kerro pois.
Ei kuitenkaan ole pakko.
Jos haluat, olen hyvä salaisuuksien kanssa.
"Mitä tahansa tänä vuonna tapahtuukin, olen rohkea ja otan riskejä."
Se on ensimmäinen lappuni lupausten seinälle.
Eikä varmasti viimeinen.
Jokainen matkaaja tarvitsee paikan, jossa voi hengähtää hetken -
ja muistaa lupaukset, jotka antoi itselleen.
Monille matkaajille tämä on se paikka.
Ehkä siksi osa siitä lähtee heidän mukaansa,
kun he jättävät osan itseään.
Hei.
Hei!
Hei.
Kävin eilen Mall Roadilla ja näin jotain. Ajattelin, että se on täydellinen sinulle.
Rahil. - Pikku juttu.
Avaa tämä vasta,
kun olet valmis.
Mihin?
Kun olet valmis näkemään itsesi minun silmieni kautta.
Rahil.
En vitsaile. Jatkahan vain.
Preetin erityinen hapanleipä!
Uppomunia ja avokadoa... - Mitä teet? Tule tänne!
Mitä nyt? - Tule.
Mitä tapahtui?
Hemmottelet minut piloille.
Vakioasiakkaat luulevat, että omistaja -
huomioi vain tämän naisen.
Kaikki tietävät jo, että tämä nainen on se,
joka tekee kahvilasta erityisen.
Tule tänne.
KAHVILOIDEN KÄRKIVIISIKKO 2026
"Olen katsellut päiväkausia naista,
joka unohtaa itsensä huolehtiessaan muiden sydämistä.
Tämä on pieni lahja hänelle,
jotta hän pysähtyisi hetkeksi ja näkisi myös itsensä."
Kun tapaa oikean henkilön väärään aikaan,
tapana on syyttää ajoitusta,
mutta ehkä ajoitus ei olekaan syypää.
Ratkaisevinta on, olimmeko itse oikea versio itsestämme.
Istutpa hiljaa.
Kerro, mitä harrastat.
Minusta ei tarvitse tietää muuta kuin se,
että vihaan työtäni.
Logistiikka on todella tylsää.
Äitini mukaan olet insinööri.
Niin olinkin, Amerikassa. - Amerikassa!
Olen aina halunnut muuttaa Amerikkaan.
Voisimme asettua sinne avioituamme.
Ei.
Miksi ei? Etkö viihdy siellä?
En.
Mitä? - Kuule.
Sudha? - On pakko kertoa.
Istut oikean roiston seurassa.
Ei tämä ole sellaista. - Älä anna kasvojen hämätä.
Hän on seksiaddikti.
Onko? - Kyllä on.
Mitä?
Hän näkee naisissa vain kolmea asiaa:
himoa, himoa ja himoa.
Ei, hän vitsailee. - Vitsailenko?
Ei... - Minähän se vitsi olen.
Kerro lisää. - Kuuntele.
Olin tulla raskaaksi vasten tahtoani. Kahdesti!
Mitä? - Varoitan sinua inhimillisyyden nimeen.
Teet kuitenkin oman valintasi. Valitsit miten vain...
Hyi! - Ei.
Yäk!
Vai "tylsää"? Niinpä niin!
Äiti!
Hän lähti.
Olet ihan sekaisin, Sudha!
Juttu on näin, Chander Mohan Sharma.
Tätä maailmaa ei kestä, jos ei ole vähän sekaisin.
Hänen äitinsä ja minun tätini ovat parhaita ystäviä.
Ai.
Aioithan torjua hänet?
Vakuuta tätisikin.
Miten näyttelin?
Aivan surkeasti.
Voi pojat...
Hän odottaa sinua.
Kushal! Soitan sinulle.
Hei.
Heippa.
Joudun kertomaan Kushal Pandit raukalle,
että olet tulevien lasteni isä.
Käydäänkö teatterissa huomenna?
Huomenna on maanantai. - Niin?
Elätkö vähemmän maanantaisin?
Heippa.
Hei.
Jopas.
Tarkoitan, että oletpa...
Niin?
Oletpa sopivasti ajoissa.
Mennäänkö katsomaan jonkun muun tarinaa pimeässä?
Mennään vain.
Mennään.
Silloin menin Delhistä mummoni luo ja suoraan takaisin.
Emme nähneet tätä.
Hassua, miten lapsina -
saamme niin paljon iloa helpoista rutiineista.
Mummoni kuoli 20 vuotta sitten.
Sen jälkeen talokin jäi.
Hiljalleen lakkasimme käymästä täällä.
Nyt ymmärrän, miksi valitsit Bhopalin.
Miksi?
"Mitä ikinä elämässä tapahtuukin, ei kannata unohtaa juuriaan."
Tottahan se on.
Rakastat Bhopalia.
Haluatko jäädä tänne?
En.
Minne haluat?
Oletko käynyt Bombayssä? - Olen käynyt Mumbaissa.
Kun isäni kuoli, olin aloittamassa opiskeluja.
Hän oli juristi Bhopalin piirioikeudessa -
ja unelmoi urasta Bombayssä.
Nyt se on sinun unelmasi.
Mutta vähän isompana.
Perustan oman lakitoimiston -
Mumbaihin.
Lisäksi annan äidille kaiken onnen, josta hän jäi paitsi.
Isäni lupasi meille,
että saisimme oman talon -
kaukana Ratlamista -
ja ison perheen mutkikkuudesta.
Olisimme vain kolmisin.
Sitten hän kuoli,
ja olin äitini huomion keskipiste.
Hän opetti minua -
ja antoi itsevarmuutta olla itsenäinen.
Hän on varmasti upea.
Sitä hän on.
Huomaan sen.
Täytän sekä minun että äitini unelmat.
Yhteiskunta ei odota, että tyttäret huolehtivat äideistään.
Saamme vain luvan, vai mitä?
Auts.
Siksi juuri nyt -
minulla ei ole aikaa.
En ole kiinnostunut avioliitosta ja... - Ymmärrän.
Kiitos mieleenpainuvasta maanantaista.
Kuule,
jos jatkamme tapaamisia, rakastut.
Minäkin saatan.
Jos näet minua jatkuvasti,
miten voit koskaan asettua?
Mitä?
Mihin tämä juttu nyt meni?
Jonnekin,
minne ei ehkä pitäisi.
Selvä.
Ei sitten mennä siihen.
Luvataan.
Hetki meni jo.
Haloo?
Sudha?
Näin myöhään yölläkö?
Nyt hetikö?
Ei, olen tulossa!
LÄHDITKÖ JO?
Hei!
Mitä tapahtui? Luulin, että...
Vihaan Gargia!
Bhaiya, autatko vähän?
Toki.
Ota tämä. - Mistä riitelitte?
Hitsi, miten kliseinen kysymys.
Tarvitaanko siihen syytä?
Kai sille jokin syy oli.
Kylmä sota on jatkunut päiväkausia.
Tänään kiroilu meni vähän liian pitkälle.
Kiroilu?
Miksi naurat?
Lähdetään.
Tule!
Minne mennään?
Sinne, mistä tulit. Hänen luokseen.
Selvä.
Näytetäänkö täällä elokuvaa? Valot pois!
Selvä.
Tekstitys: Aarni Pietilä