MASÚRÍ SOUČASNOST
Každý máme ve svém životě seznam.
Seznam snů a obyčejných radostí.
Ten můj byl vždy plný dobrodružství a nových míst.
Jsem Príti a jedno dobrodružství mě dovedlo do kavárny Musáfir.
A co je kavárna Musáfir?
Každý vám řekne něco jiného.
Já v ní vidím domov... můj a Čanderův.
Tvoje překrásné tmavé oči
se na mě podívaly...
Větřík foukal, lidé přicházeli a odcházeli.
Jinak bylo vše stejné.
Ahoj!
Vteřinku.
- Ahoj! - Přijdete večer?
Bohužel ne.
Nemůžu uvěřit, že mě dnes pozval Rádžvír s kamarády na výšlap,
prošvihnu tvou oslavu.
Určitě si ten dnešní výšlap fakt užiješ!
- Myslíš? - Jo! Užijte si to!
Dobře, měj se.
Měj se!
Jakým kouzlem
jsi mě začarovala?
Přiznej se!
Hvězdy padaly jako jasmínové květy... na mou střechy...
Skutečné putování každého cestovatele začíná,
když najdou toho správného člověka.
Ten někdy zůstane po jejich boku...
a někdy odejde, ale napořád je změní.
Jakým kouzlem
jsi mě začarovala?
Přiznej se!
Něco podobného jsem zažila já, když jsem potkala Čandera.
A jeho život se možná změnil podobně,
když potkal Sudhu.
NA MOTIVY KNIHY KAVÁRNA MUSÁFIR
KAVÁRNA MUSÁFIR
Mami, nakloň ten mobil trochu dolů, nejsi vidět.
- Lepší? - Ano.
- Už jsi dorazil? - Ano.
Jsem tady dřív.
Dobrý podnik?
- Vybrala ho ona, je to tady krásné. - Ano, nádherné.
Vůbec jsem o něm nevěděl.
Jak bys taky mohl?
- Vždyť pořád jen pracuješ! - Mami...
- Mám zavěsit? - Ještě vydrž.
Děkuji.
- Vím, že máš ve svém srdci pořád... - Mami,
prosím, nezačínej s tím zase.
- Dobře. - Končím hovor.
Za chvíli je tady. Ahoj.
BHÓPÁL O OSM LET DŘÍVE
- Kávu máte odkud? - Z jihu, pane.
Co tím myslíte? Tamilnádu? Karnátaka? Kérala? Odkud přesně?
- Pane, to ne... - Z jednoho nebo více míst?
- Pane... - Střední nebo jemné mletí?
Jemné, pane.
To vím jistě.
- Opravdu? - Ano.
Tak vás poprosím, Mohane...
doneste kávu,
horkou vodu mezi 90 a 95 stupni Celsia,
prázdnou konvičku a šálek na americano, prosím.
- Pane, nechcete prostě kávu z přístroje? - To není ono.
Nebojte, zaplatím plnou cenu a dostanete i spropitné.
Dobře, pane, přinesu to.
Co si vy softwaroví inženýři myslíte?
Kariéru vybudujete jen v Americe?
Je to jen na dva roky.
Takže budeš dva roky v Americe,
mám opustit advokacii a následovat tě?
- Sám žít nemůžu! - Ne?
Tak vezmi mámu, postará se o tebe!
Proč se chceš ženit?
Někteří fakt nemají zábrany.
Ahoj, už tady na tebe čekám.
Ano, už jdu!
Na co hledíš?
Odcházíš, nebo taky potřebuješ zelenou kartu?
Nemám ti nachystat i červený koberec? Zmiz už!
Ahoj.
Promiň, že čekáš.
Jsem Sudha.
Mluvit fakt umíš.
Jsem Čander.
Odposlouchával jsi?
Ne, ale byla jsi slyšet.
Slyšeli to všichni.
- Můžu si sednout? - Prosím.
- Přinesete další šálek čaje, Mohane? - Jo.
Jako vždy.
Dej mi, prosím, chvilku.
To sis přišel uvařit svoji kávu?
Když jde o kávu, jsem vybíravý.
Mimochodem pěkná kavárna. Chodíš sem často?
Já ale kávu nepiju.
Dávám si chai.
Chai?
Ke svému nedělnímu čaji
dostávám vzorky ze svatebních portálů zdarma.
Kdo ti ten profil založil? Máma nebo táta?
Pardon.
MÁMA: UŽ PŘIŠLA? JAKÁ JE?
Můžu se tě na něco zeptat?
Po mně přijde na řadu hned další?
Jen, abychom to stihli uzavřít včas.
Abychom tady nebyli zase dva.
Takže jsi právnička?
Ano.
Řeším rozvody.
To moje rodina zamlčuje.
Odrazuje to ctitele.
Ale já to zbožňuju.
Takže se ti líbí, když se lidé rozvádí.
Ne.
Upřímně...
k rozvodu dojde dlouho před jednací síní.
My jim jen pomůžeme
získat úřední razítko a...
vyřešit majetkové poměry.
Prosím, paní.
Děkuji, Mohane.
Řešíš rozvody, a i tak se chceš vdávat?
Je to takhle...
teď se vdávat nechci.
Chodím na rande, aby příbuzní neobtěžovali moji matku.
Vždy si najdu důvod, proč je odmítnout.
Softwarové inženýry můžeš odmítat rovnou.
- A nejsi taky softwarový inženýr? - Dřív ano.
Ale byla to nuda.
Teď pracuju v DWD Logistics.
Logistika vojenské policie.
- Proč sis tu práci vybral? - Je daleko od rodiny.
Ta bydlí v Dillí.
A taky daleko od bývalé.
- Ne. - Ne?
Ne, nic takového.
To jsou jen domněnky.
Jedna z výhod mojí profese.
Naučila jsem se číst tváře lidí.
Nepřijde ti logistika nudná?
Jen o trochu méně než život.
Jak trávíš zbytek neděle?
Plánoval jsem se s tebou sejít a pak zajít do kina.
V Bhópálu je spousta věcí k vidění
a chceš sedět a sledovat příběhy jiných?
Co bys mi teda doporučila?
Můžeš navštívit Manav Sangrahalaya, projít se po parku Van Vihar...
Ale nejlepší je dát si osvěžující citrónovou limonádu u jezera.
Zažít atmosféru Bhópálu.
- Jdeme? - Kam?
Ty jsi navrhovala zažít krásy Bhópálu.
Vrátil ses z Ameriky?
Nebylo to ono.
I když jsou tam davy lidí, člověk cítí zvláštní pocit prázdnoty.
Na vysoké jsem měl pár kamarádů.
Něco jsem se o sobě naučil a čas mě naučil zbytek.
Co třeba ses tam naučil?
Ať se ti v životě přihodí cokoliv, nikdy nezapomínej, odkud jsi.
- Nebo... - Nebo?
Ať už je kavárna sebelepší, vždy si připrav svou vlastní kávu.
Až tě přestane bavit logistika,
měl bys založit svou kavárnu.
Co dva měsíce za mnou jezdí z Ratlámu máma.
Gargí není jen spolubydlící, je to zpravodajka v utajení.
Co tím myslíš?
Je to mámina tajná agentka.
Mimochodem to rande jsi natáhl mistrně.
Děkuju, ale nebyl v tom žádný plán.
- Ne? - Ne.
Udělala jsi na mě dojem.
Na zdraví.
Sakra.
Čandere, musím zpátky do kavárny.
Proč? Něco jsi tam zapomněla?
Třetí kandidát!
- Cože? - Čandere.
Něco si vymysli a odmítni mě, ano?
- Cože? - Děkuju.
Proč já?
Když dívka odmítne kluka, matka se snaží ještě víc.
Poslyš!
Co ty jsi zač?
KAVÁRNA MUSÁFIR
VÝPRAVA DO LADAKU MŮJ DĚTSKÝ SEN -VK
- Ahoj. - Ahoj.
PÁTEK 4. ZÁŘÍ
Chceš vědět, co jsem si slíbil?
Proč ne.
Ale říkat mi to nemusíš.
Jestli mi to ale řekneš, umím držet tajemství.
„Ať se tento rok stane cokoliv, budu statečný a nebudu se bát riskovat.“
Můj první příspěvek na zeď slibů.
A určitě není poslední.
Každý poutník potřebuje místo, kde si může odpočinout
a které mu připomene sliby, které si sám dal.
A pro mnohé je tím místem naše kavárna.
Když odejdou, zůstaneme v jejich myslích
a také oni tady nechají část sebe.
Ahoj.
Ahoj!
Jak se máš?
Včera jsem ti něco koupil.
Přišlo mi, že by se to k tobě skvěle hodilo.
- Rahile... - Jo.
Ale otevři to, až budeš...
připravená.
Na co?
Vidět se tak, jak tě vidím já.
Rahile...
Myslím to vážně. Měj se.
Kynutý koláč, specialita...
- se ztracenými vejci a avokádem... - Pojď sem!
- Co je? - Pojď sem!
Co se stalo?
Rozmazluješ mě.
Zákazníci si budou myslet, že majitel
se věnuje jen mně!
Každý už dávno ví, že díky této dívce
je naše kavárna výjimečná.
Pojď sem!
TOP 5 KAVÁREN NA ROK 2026 1. KAVÁRNA MUSÁFIR
„Několik dní sleduji dívku,
co dělá lidem na pomyšlení, ale zapomíná při tom na sebe.
Tento malý dárek je pro ni,
aby viděla i sebe, až se na chvíli zastaví.“
Když potkáme toho pravého ve špatný čas,
často viníme načasování.
Možná ale o načasování ani tak nejde.
Byli jsme totiž tehdy
dost dobří vůbec sami pro sebe?
Jsi hrozně potichu.
Jaké máš záliby?
O mně ti stačí vědět,
že nenávidím svoji práci.
Logistika je hrozně nudná.
Ale moje máma mi říkala, že jsi inženýr.
- Ano, to bylo v Americe. - Amerika!
Vždy jsem se chtěla přestěhovat do Ameriky!
Až se vezmeme, můžeme se tam usadit, ne?
Ne.
Proč? Nelíbí se ti tam?
Ne.
- Co... - Poslyš...
- Sudho? - Musíme si promluvit.
Ten chlap, se kterým sedíš, je hrozný šmejd.
- To není pravda! - Klame svým obličejem.
Je závislý na sexu.
- Opravdu? - Jo.
Cože?
Tenhle muž chce od dívek jen tři věci,
rozkoš, rozkoš a další rozkoš!
- Ne, jen si dělá srandu. - Srandu?
To ze mě sis dělal srandu.
- Povídej. - Dvakrát jsem se
skoro stala matkou jeho dětí.
- Cože? - Proboha, jen se tě snažím varovat!
Nakonec je to ale tvůj život a tvé rozhodnutí, ať je jakékoliv.
- Fuj! - Ne.
Prase!
Prý nudná práce!
Mami!
A je fuč.
Jsi úplně vyšinutá, Sudho!
Má se to takhle, Čandere Mohane Šarmo,
tenhle svět nezvládneš, když nejsi tak trochu blázínek.
Její matka a moje teta jsou nejlepší kamarádky.
Aha.
Stejně jsi ji chtěl odmítnout.
Přesvědčí to i tetu.
Jsem dobrá herečka!
Fakt hrozná.
Bože...
Sudho, on na tebe čeká.
Ahoj, jsem Kušal! Teď ti volám!
Ahoj.
Měj se.
Budu muset říct chudákovi Kušalovi Panditovi,
že s tebou čekám dítě.
Chceš zajít zítra do divadla?
- Zítra je pondělí. - No a co?
V pondělí nežiješ, nebo co?
Měj se.
Ahoj.
Úžasné!
Jsi tak...
Tak co?
Načas.
Takže jdeme sledovat příběhy jiných a ve tmě?
Jdeme.
Ano.
Tehdy jsme jezdili z Dillí k babičce
a rovnou zpátky.
Tohle nám bylo cizí.
Vtipné je,
že dítěti stačí ke štěstí běžné rutinní věci.
Ale babička umřela před 20 lety.
Dům byl pryč.
A přestali jsme sem jezdit.
Už vím, proč sis vybral Bhópál.
Proč?
„Ať se ti v životě přihodí cokoliv, nikdy nezapomínej, odkud jsi.“
To je pravda.
Ty Bhópál zbožňuješ.
Chceš se tady usadit?
Ne.
Tak kde teda?
- Byl jsi v Bombaji? - Ne, ale byl jsem v Mumbaí.
Když umřel táta, končila jsem střední.
Byl právník na soudu v Bhópálu.
Toužil pracovat v Bombaji.
A ty v tom snu pokračuješ.
Můj je ale ambicióznější.
Založím advokátní kancelář.
V Mumbaí!
A máma bude strašně šťastná.
Můj táta nám slíbil,
že budeme mít vlastní dům.
Daleko od Ratlámu,
pryč od rodinných sporů,
měli jsme tam být jen my tři.
Pak ale umřel...
a moje matka se zaměřila jen na mě.
Vzdělávala mě a dodala mi
sebevědomí, abych byla samostatná.
Určitě je to úžasná žena.
To ano.
To je mi jasné.
Takže teď plním svoje i matčiny sny.
Společnost totiž nečeká, že se dívky postarají o své matky.
Na všechno potřebujeme povolení.
Au!
Proto teď
nemám ani čas,
- ani zájem se vdávat a... - To chápu.
Krása! Děkuju ti...
Tohle pondělí nezapomenu.
Poslyš, Čandere.
Víc takových rande a zamiluješ se.
A já možná taky.
A když se budeme pořád vídat,
jak se pak usadíš?
Cože?
Kam až tě ty myšlenky zavedly?
Někam...
kam jsme nikdy nechtěla zabloudit.
Dobře.
Tak tam... bloudit nebudeme.
Slibuju.
A máš mě!
Promeškal jsi to.
SUDHA TRIPATHIOVÁ RATLÁM
Ano?
Sudho?
Takhle pozdě v noci?
Hned teď?
Ne, v pohodě, jsem na cestě.
SUDHA TRIPATHIOVÁ UŽ JEDEŠ?
Ahoj!
Co se stalo? Myslel jsem, že...
Nesnáším Gargí!
Bhaiya, pomůžete mi s tím?
Jasně.
- Tenhle mi nechte. - O co šlo?
Taková hloupá otázka!
Musím k tomu mít nějaký důvod?
Něco v tom být muselo.
Studená válka trvá už několik dní.
A dnes ty nadávky přesáhly meze...
Nadávky?
Čemu se smějete?
Jedeme.
Nasedáš?
Kam jedeme?
Tam, odkud jste zrovna přijel.
Dobře.
Jsme snad na pouti? Vypněte to!
Dobře.
Překlad titulků: Tomáš Sedláček