Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Men det er Hannah Montana-mani…
-De er ville her denne morgenen… -Tenåring…
-Hannah Montana! -Rollemodell for millioner…
Hannah Montana-fenomenet. Det tar over verden.
-Bare 14 år gammel… -Stjerne over natten.
…Billboards popliste.
Hun er en vanlig skolejente om dagen.
Og hvis du tar på en blond parykk, blir du plutselig…
Hannah Montana!
Hun var så perfekt på det stedet.
Fire ord, finansminister…
STILL SOM PRESIDENT
…Hannah Montana.
Må stikke!
Godt å være hjemme.
Hannah!
VI ELSKER DEG HANNAH
HANNAH, DU ROCKER
Hannah!
Kom igjen!
Gratulerer med 20-års jubileet.
Blir allerede emosjonell.
Det er meg. Greit.
Hvordan kan det ha gått 20 år?
La oss gjøre dette.
Wow. Se på dette!
Det er nøyaktig
slik det var da jeg dro. Hjem kjære hjem, selv ben-bordet.
Tror jeg hadde disse leggingsene. Hannah hadde disse leggingsene.
GITARLEKSJONER
SØTE SMÅBITER HÅNDKREM
Dette er vel hva søte småbiter er.
Jeg spurte aldri hva en søt småbit var.
Ikke prøv det.
Det er en sesong én-spøk.
Dette er så surrealistisk.
Det er utrolig å være her.
Men jeg tror jeg må bringe ut den ene personen
som kanskje husker mer om Hannah Montana enn meg.
Alex!
Herregud, ville alltid gjøre det.
-Se på dette. -Du aner ikke.
Dette er sinnssykt.
Å være her som en fan,
dette er virkelig en trip, å se deg i dette rommet.
Og det er nøyaktig som jeg husker det.
Det føles som hjemme igjen.
Jeg føler at jeg vil besvime akkurat nå,
så jeg kan bare tenke meg folk som ser på dette, ser deg
med det blonde håret ditt som Hannah Montana, skjerfet.
-Alt handler om skjerfet. -Det er så viktig.
A capri.
Det er så mye vi må snakke om.
-Jeg er spent. -Er du klar?
-Ja. Jeg er klar. -Vi setter i gang.
Wow..
-Sett atmosfæren. Ja. -Moderne.
Vi er langt unna all den øgle-iguana-kjernen.
La du noensinne merke til hvor mange øgler det er i Stewart-kjøkkenet?
Det er så mange.
Men kjente du faren min,
ville du vite at hvis han fikk viljen sin for å dekorere en stue,
ville den ha så mange øgler.
Miley, dette er utrolig.
Det har gått to tiår
siden Hannah Montana hadde premiere og ble et kulturelt fenomen.
Dette showet definerte en hel generasjon,
og det er så spesielt å være her med deg og feire 20-års jubileet.
Hvorfor avgjorde du at dette var rett måte å returnere til Hannah på?
Det jeg elsket mest med TV-showet og å være Hannah, var at
alle kunne se på dette.
Alle kunne ha meg i stuen sin.
Og, hvis jeg gjør et show eller en konsert,
er det eksklusivt for de som kan komme seg dit.
Og dette, for meg, var måten
som jeg virkelig kunne invitere alle inn i denne feiringen.
Men det er virkelig for fansen som vokste opp med meg,
vårt øyeblikk med å bare se på hverandre,
se hvor mye vekst, hvor mye evolusjon,
og hvor mye de virkelig har støttet og fulgt meg,
fra å gå fra Hannah til Miley.
Det var ikke alltid enkelt.
Det var en turbulent overgang til tider.
Og dette føles som et øyeblikk av ikke bare refleksjon på selve showet,
men mer bare langvarigheten og lojaliteten
mellom meg og alle som jeg har vokst opp med.
Hvordan kom du engang på ideen om en spesialsending?
Jeg lærte mye fra Dolly.
Og én ting hun lærte meg,
som jeg elsker, er å promotere noe før det skjer,
fordi da kan de ikke si nei.
Så jeg bare startet å si at det var et Hannahbileum.
Det var ikke det.
Hvordan går planene for Hannah Montana-jubileet?
Absolutt flott. Vi jobber hardt.
-Hva skal du gjøre? En smakebit. -Nei.
-Gi meg litt. -Du ser panneluggen.
Skal du gjøre noe for fansen?
Jeg ser for meg et stort bursdagsselskap.
Så jeg er på det.
Og så ringte teamet mitt meg stadig, "Hva er dette Hannahbileumet?"
Det eksisterer ikke, men jeg vil det skal.
Og om jeg kan få fansen med meg, som de alltid er,
og vise hvor mye dette er ønsket.
Så jeg begynte å snakke om et Hannahbileum
-før Hannahbileum engang eksisterte. -Elsker det så mye.
Ok, la oss gå tilbake
helt til starten av hvordan du engang kom hit.
Hva tror du, fra den innledende prøvespillingen,
fikk deg til å skille deg ut for Disney?
Karismaen, unikheten, nerven og talentet.
B-posisjon.
Jeg er Miley Cyrus, og jeg prøvespiller for Hannah Montana-rollen.
Ja, det er din røde genser, men du må innrømme,
den ser bedre ut på meg enn deg og…
Det er om to måneder.
Og synes du at genseren min ser mye bedre ut på deg,
hvorfor ga du meg den til jul?
Fordi du alltid låner klærne mine
og følte meg ille fordi jeg aldri låner dine,
for du har ingenting jeg liker.
Så jeg kjøpte denne, så du har noe jeg liker,
og kan låne, så du har det bedre.
Det som fikk meg til å skille meg ut
var både svakheten og styrken min.
Jeg hadde ikke skuespillererfaring.
Jeg kom bokstavelig talt bare fra Nashville, Tennessee.
Jeg var en liten cheerleader.
Jeg ville bare komme hjem,
så ingen stjal plassen min på cheer-teamet.
Så jeg tror jeg skilte meg ut
fordi alt jeg gjorde var så autentisk.
Det var bare den jeg er.
Ingen lærte meg å være sånn.
Jeg hadde ingen grunn til å komme til LA og være selvsikker, jeg kan gjøre dette.
Ingen fast grunn.
Men jeg tenkte, jeg synger, jeg danser, jeg vil bruke en blond parykk.
Og jeg ønsket det ikke så mye.
Jeg var interessert i en gutt i sjette, så jeg ville bare dra tilbake til ham,
få ham som kjæresten min.
Jeg tenkte ikke, drar jeg hjem, mamma, knuser dette hjertet mitt.
Jeg vil gjerne ha den, men om ikke,
får jeg date Jeff.
Uansett hvor Jeff er i verden akkurat nå…
Jeg vet hvor han er, fordi jeg ser på Facebook-en hans nå og da.
Han vet hvilken Jeff jeg snakker om. Det er to Jeff-er på skolen min.
Jeg fikk begge.
Tish.
Ikke bry deg om meg.
-Mamma. -Bare en liten lekedate her borte.
-Ok. Se så bra. -Dette lever jeg fortsatt for.
Jeg dør.
-Jeg har bare vært her inne og minnes. -Ok.
-Ok. Jente. -Nei, jeg vet.
Dette var før Hannah.
Jeg elsket cheerleaderen og cowboyen.
-Mile, se så liten. -Det er så søtt.
-Det var livet vårt. -Det er alt.
Det betyr så mye, når vi tenker tilbake nå,
fordi vi elsket cheering så høyt.
Og du måtte ta en stor avgjørelse.
-Cheerleading var livet ditt. -Jeg elsket det.
Og så måtte du avgjøre hvorvidt du måtte
fortsette å prøvespille eller bli igjen. Og du sa, jeg går for det.
-Se så bra. -Hvor bra er det?
Lille Miley.
-Du sølte noe. -Du.
-Nei, du. Ok. -Jeg tenkte du.
-Jeg føler dette… -Jeg føler… Hva?
-Miley. -Gary.
Jeg ringte ham personlig. Og jeg vil la ham fortelle historien.
Det er en flott historie.
Vi hadde Hannah Montana-manuset,
om en vanlig jente som
har en hemmelig identitet som popstjerne. Og jeg hadde en ambisjonen
om at vi kunne gjøre en fiktiv popstjerne til en ekte superstjerne.
Og jeg tenkte, den lista ligger høyt.
Og derfor holdt vi auditions i 11 måneder. Til slutt sto vi igjen med to personer.
Og du var denne 12-år gamle kinaputten,
rå og ekte og rett fra Tennessee.
Og dere dro begge to.
Det var ti personer i rommet. Og vi hadde en avstemning.
Var det en klar seier?
Det er det jeg vil vite. Jeg føler at det var én og én.
-Ikke klar seier. -Trodde ikke det,
-som jeg liker mye bedre. -Det var ikke det.
-Og folk argumenterte. -Ekte meninger.
Og jeg måtte ta en avgjørelse, og jeg skrev en e-post til teamet.
Jeg skal lese e-posten jeg skrev.
"Vi er stolte av å ikke bare skape flott TV,
men av å skape stjerner. Jeg er klar til å gå for Miley."
"Er hun en risiko?"
"Uten tvil."
Sant.
-Mer enn du visste. -"Er hun en potensiell stjerne? Absolutt."
"Og uansett hva som skjer fra avgjørelsen, gleder jeg meg over at vi
vil kunne sitte ned med en drink om noen år
og mimre om dette øyeblikket da vi bestemte oss
for å droppe den trygge veien til fordel for den mer risikable,
med større belønning."
Det var det du gjorde. Du brakte det ut av dem…
Det var det du brakte til bordet.
-Derfor var dette en suksess. -Takk, Gary.
-Miley, takk. -Tusen takk.
-Du har endret mange liv. -Det har du. Mitt.
-Mer enn bare ditt. -Tusen takk.
Du briljerte på auditionen. Hele familien din flyttet fra Tennessee.
Dere kommer til Los Angeles for denne én-gang-i-livet muligheten.
Var det et kultursjokk?
Jeg kom hit i miniskjørt og flip-flopper og så meg aldri tilbake.
Ikke én gang. Mamma kan fortelle deg det.
Det var aldri ett minutt der jeg kom til LA og hadde hjemlengsel.
Hvem var den først personen du traff fra rollelisten?
Jeg tror de første jeg traff var Lilly og Oliver,
Mitchel og Emily.
Og de var erfarne skuespillere.
Så jeg fant bare ut av hvordan jeg skulle passe inn på rollelisten,
de visste helt hva de gjorde.
Vennene mine, er de ikke… noe?
Jeg syntes Mitchel Musso var veldig søt.
Så jeg tenkte, ok.
Ha det, Jeff. Alt handler om Mitchel nå.
Så det var, flott.
Forelskelse. Det går bra. Jeg har det klart nå.
Og så med Emily føltes det som å ha en teamkamerat,
fordi jeg visste ikke helt hva jeg gjorde.
Så det var bare, kom hit.
Og jeg visste at vi ville støtte hverandre når det kom
til timingen vår, scenene våre, øvelsene.
Gjorde dere noe i de tidlige dagene for å knytte bånd?
-Dro dere til Disneyland? -Vi dro på Panda Express.
Det var favoritten min.
Jeg gjorde noe virkelig knarrig.
Favoritten min på Panda Express
var hvit ris, og så helle over Cola Light.
-Hva? -Heller enn soyasaus,
-brukte jeg Cola Light. Det er en greie. -Hva?
Men, Emily!
Ikke rart at hun tenkte, "Hvem er denne bondetampen de har hyret?"
-Miley… -Nei, jeg er fra Sydstatene,
på en måte som er vanskelig å… Men jeg beskrev det nettopp perfekt.
Hallo, New York!
Limoen din er visst her.
Ja.
Kan vi snakke om parykken din i episode én?
Hva foregikk der?
Vi hadde et pilotbudsjett.
Vi visste ikke om vi noensinne ville komme på luften,
så de kunne bare investere så mye i Hannah Montana.
GARDEROBE C
Da du så deg i speilet for første gang
og tok på den parykken, hva følte du?
Jeg var Hannah Montana umiddelbart, og…
Det føltes bare normalt.
-Ja. -Det føltes naturlig.
-Hallo? -Hei, det er meg. Lander om 20 sekunder!
Flott! Lilly-alarm, om 18 sekunder.
Hun er bestevenninnen din, Miley.
Før eller senere må du fortelle henne at du er Hannah Montana.
Jeg velger senere.
Jeg spurte fansen
hva noen av favorittøyeblikkene deres fra showet var.
Så mange skrev inn og sa at Jake
og Jesse-kjærlighetstrekanten med deg virkelig var noen av favorittene deres.
Og så i dag ville jeg spille en liten scene for deg.
-Ok. -Er du klar?
-Ja. -Ok, la oss kjøre den.
Pokker.
Hei, jeg kan ikke ta telefonen nå, men jeg vil virkelig høre
hva du har å si, så legg igjen en melding.
Og jeg bryr meg ikke om lengden,
for jeg vil virkelig høre hva du har å si.
Greit, pip!
Hei, det er meg.
Jeg ville bare si at…
-Jeg føler meg litt ille over å… -…presse deg sånn.
-Sakens kjerne er at… -Uansett hva du bestemmer deg for,
-jeg vil at du er lykkelig. -Jeg vil at du er lykkelig.
Er du klar over hvor forelsket verden var i den duoen på den tiden?
Ja.
Ok, så nå, 20 år senere, Miley.
Ja. Hvem ville jeg velge?
-Jake eller Jesse? -Jeg tror…
Jeg kan ikke, fordi begge to er der ute i verden.
Jake.
-For vet du hva? -Ok.
Han er alltid der og sier fine ting om meg,
og jeg følger med på det.
Og Jesse, jeg har ikke hørt noe fra ham.
-Så jeg går for Jake. -Sett i gang, Jesse.
Jeg har alltid elsket Jake Ryan-fantasien.
-Det er et så godt svar. -Ja.
Jeg kan ikke engang si deg hvor mange ganger jeg har sett Hannah Montana-filmen.
Hva var reaksjonen din da "Hoedown Throwdown"-dansen ble presentert for deg?
Jeg var helt med.
Jeg er alltid med. Jeg er "hoedown"-en.
Det som er bra med meg, hvis de skriver det inn…
er det greit for meg.
Vi popper, locker, polka-dotter, kjør på.
Ville du fortsatt huske den i dag?
Ja. Jeg gjorde den nettopp med Jamal Sims, og den kom tilbake som å kunne sykle.
-Rull klippet. -Rull det klippet.
Hei!
Flott.
KOREOGRAF
-Hei! -Du har det beste av to verdener her.
Kjære vene. Mi familia.
Sett meg inn, trener.
Jeg er klar. Det er sykkel…
-Sykkel. -Bang. La oss rocke.
Sett i gang.
-Fem, seks, syv. -Seks, syv.
Kom igjen. Hei!
Så vi har det.
Ferdig. Donezo.
Vi kan ikke snakke om Hannah Montana uten å snakke om moten.
Hver jente ville være henne, kle seg som henne,
og alles drøm var å ha det skapet.
Ja.
Skapet mitt.
Da jeg så skapet tenkte jeg, jeg vil trenge ett av dem.
Jeg sa til Tish, kom inn hit og få målene,
få hyllene mine på hjul.
Trenger denne knappen der du trykker på den
og alt kommer fremover, alle veskene,
alle skoene, roteringen der,
du kan gå glipp av noe hvis det er bak.
La oss snakke litt mer om moren din.
Jeg tror det folk kanskje ikke helt vet, er hvor involvert hun var i alt.
-Så mye. -Men spesielt, som du nettopp nevnte,
virkelig når det kom til moten, hun hadde en visjon.
Ja.
Mamma hadde virkelig en visjon for Miley, enda mer enn for Hannah.
Vi kunne gå inn i en butikk,
og vi ville bare vite forskjellen.
Det er veldig Hannah, det er veldig Miley.
Sånn ja.
-Wow. -Du husker Hannahs skap.
Vi formet skapet mitt etter det.
Jeg gjør det, men jeg husker ikke faktisk å være på settet for skapet.
-Virkelig? -Nei.
-Ok, se på dette. -Ok.
-Du vil bli besatt. -Jeg vil bli besatt.
Kom igjen. Det var en stund siden.
Wow. Dette er så sykt.
-Først av alt… -Jeg stjal den.
-…du stjal den fra mitt ekte skap. -Jeg gjorde det.
Denne skulle ikke gå inn i arkivene ennå, ok?
Og én av favorittene mine. Rico.
-Den er ganske chic. Hva? -Jeg elsker den.
-Så bra. -Det er bra.
-Jeg skal se hva annet jeg gjenkjenner. -Ok.
Hva annet har du?
-Ingen bedazzler var trygg i våre hender. -I det hele tatt.
Hvis vi kunne få litt lim på den,
-klistrer vi en stein på den, ok? -Elsker.
-Jeg lurte på disse. -De er originale.
-Er de originale? -Ja, de er originale.
-Herregud, de er så bra. -Vet du?
-Vil ikke bruke dem. -Jeg husker.
-Sant? -Du hadde…
De var ikke for meg. Ikke si det til Christopher Lawrence.
Denne er original.
-Kom rett fra catwalken. -Catwalk.
-Denne er fortsatt bra. -Det var en ting.
-Kunne brukt dette nå, se så søtt! -Helt ærlig, så bra.
-Husker du denne? -Ja.
Se på deg. Du ser nydelig ut.
-Denne er fra piloten. -Er den fra piloten?
Den mest ikoniske episoden der det er paien i ansiktet
der Lilly finner ut at bestevenninnen hennes,
Miley Stewart, er Hannah Montana.
Jeg elsket bare aldri den jeansen.
Hanna brukte den så mange ganger.
-Det gjorde hun virkelig. -Med sebra…
-Her, denne. -Total.
-Traume. -Og…
Jeg hadde aldri…
-Jeg vet. -Jeg hatet denne looken.
Og militærstøvlene.
-The Docs. -Dette var ikke for meg.
-Nei. -Se.
-Tish. -Når Disney shoppet,
-når Tish shoppet. -Nemlig.
Denne elsket jeg.
-Jeg husker ikke. -Åpningen på Hannah-filmen.
-Kjære vene. -Dette er… ja.
Ja.
-Denne. -Denne, kom igjen.
-Den er sinnssyk. -Den er perfekt.
-Jeg er besatt. -Jeg ville brukt den nå.
Ok, forresten, vi trenger begge denne i skapet vårt.
-Absolutt. -Se på denne.
Den er gammel. 20 år. Vær snill med henne.
Vi trenger denne.
Det er det jeg sier, for du ville ha glemt denne kjolen.
Men når den roterer, å ja, den.
Ok, den er ikke min.
-Den er faktisk min. -Er den?
-Ja. Jeg liker ikke denne. -Jeg husker ikke den.
-Jeg liker ikke bohem-Hannah. -Jeg føler at denne er ikonisk.
-Det lille skjørtet, der er fra filmen. -Ja.
-Der jeg knuser Lucas Tills hjerte. -Elsker dette.
Elsker!
Dette er når jeg blir truffet i hodet med volleyballen i Hannah-filmen.
Hannahs stil hadde en evolusjon etterhvert som hun hadde mer suksess.
-Den ble definitivt litt mer elegant. -Den ble mer elegant.
-Det er en veldig classy måte å si det. -Ja.
Ok, det er tre parykker i dette rommet.
Én av dine, én av mine og én av Dollys.
-Jeg elsker det. -Kjør på. Ok, denne var
en senere sesong, da Hannah fikk en litt kortere frisyre.
Denne er da de mistet meg.
-Helt ærlig. -Vi sluttet.
-Jeg vet. -Det er da,
vi tar ikke tommene våre som en spøk.
-Disse er mer oss. -Ja!
Forresten, det er så sykt ta vi sier oss.
Vi vil snakke om forskjellen i sesong en og sesong fire.
Parykken. Absolutt.
Jeg føler at jeg burde hatt varer som sa:
"Turné for parykker."
-Seriøst. -Jo bedre turnéen gikk,
jo bedre ble parykken.
-Enda én av minnebøkene dine. -Hvilken? Jeg vet.
-Dette er det jeg skulle vise deg. -Tish elsker en minnebok.
-Den kjolen er rå. -Jeg elsker den.
-Det er det jeg sier. -Jeg tenkte det
Se, de er søte av meg og Emily og Mitchel.
-Elsker. -Det er så søtt.
Dere var alle så søte.
-Elsker et portrettbilde. -Helt ærlig?
-Vi må bringe portrettbilder tilbake. -Ja.
-Jeg startet med dine da du var to. -Jeg vet.
-Så søtt. -Originalt.
-Åh, Dolly. -Dolly-faksen elsker jeg.
Kan lese den som henne også.
-"Hei, Miley". Det var det hun alltid sa.
"Hei, Miley".
"Da jeg fikk de vakre blomstene,
innså jeg ikke at det var det 15. jubileet for Hannah Montana."
Hun sier alltid det. "Jeg er så stolt av deg."
"Bare vit at jeg alltid er stolt av å være din tante Dolly,
enten på Hannah Montana eller på Thompson Station."
-Hysterisk. -Jeg elsker deg, tante Dolly.
Så bra.
Det er helt vilt å sitte her, for du var jo bare 11 år
-da vi gjorde piloten. -Jeg vet.
-Elleve. -Jeg vet.
Det var bare så vilt å tenke
på å samle opp livene våre og flytte.
-Ja. -Men når jeg ser tilbake på det,
var det det mest magiske noensinne.
Vel, Tish, det vil gjøre meg så emosjonell, fordi jeg føler at
hver gang folk treffer meg
og de ser hvem jeg er og de ser at… Jeg vet hva som er viktig for meg.
Elsker å være Hannah, elsker å være Miley Cyrus,
elsker personlighetene, men er mest stolt av hvem jeg er som en person.
Du har alltid lært meg å være i øyeblikket,
være autentisk mot hvem du er, og du har aldri
prøvd å holde meg som Hannah. Du ville at Miley skulle uttrykke seg,
selv om det betydde å miste alt dette.
-Ja. -Så du har
lært meg å være den jeg er. Og det er på grunn av mammaen min.
Jeg elsker deg så høyt.
Den Disney Channel-æraen var virkelig så formativ for så mange av oss.
-Vi hadde Raven-Symoné. -Ja.
-Sprouse-tvillingene. -Ja.
Vi hadde Selena Gomez. Demi Lovato.
-Vi hadde gjengen i High School Musical. -Ja.
Hvordan var det for deg å være i sentrum av den bevegelsen?
Det er jenta. Hun har navnet.
-New Jersey, Nebraska, Arizona. -Montana!
-Ja! -Hannah Montana.
Et av mine beste minner er da vi alle dro til New York for å promotere.
Og det var akkurat da High School Musical kom ut.
Så Vanessa og Zac var så berømte.
Og de var bare de kuleste. High School Musical var så stort.
Og de var kjærester. Og de var alt.
Og de elsket meg fordi jeg var moden for alderen.
Så de sier: "Hei, når vi gjør presse,
kan vi hente deg." Jeg bare: "Ja."
Så de hentet meg, og jeg fikk kjøre i en svart bil
med Vanessa og Zac og rulle opp til frontdørene.
Og det var liksom høytiden for Disney og de showene.
De var så mye mer enn barn.
Alle kjente Vanessa og Zac og High School Musical.
Disney var ikke bare for barn da.
Hvilken Disney-gutt
var du mest interessert i på den tiden?
Disney-gutten jeg var mest interessert i.
Interessen min for Zac vokste.
High School Musical Zac er ikke den jeg vil ha.
Jeg liker muskuløs, litt eldre.
Jeg var… i hemmelighet, ok, Dylan Sprouse var kjæresten min.
Jeg synes han var den søteste. -Datet du ham?
-Ja, det var kjæresten min. -Visste vi?
Jeg vet ikke. Tror det var rykter, men det er sant.
-Bekreftet. -Takk for at du bekreftet det for oss.
Jeg var interessert i Dylan.
Faren deres tok oss alltid med på sushi. Jeg digga hele kulturen.
Og det var to for én. Ta med broren.
Hallo!
Som Disney-royalty, må jeg spørre,
hva var den kuleste fordelen du fikk oppleve på den tiden?
Den kuleste fordelen.
Jeg er en Disney Legend nå, og jeg har Disney Legend-parkering,
og det står "Disney Legend" når jeg parkerer.
Det er rått.
-Du ruller opp, bare, hallo. -Det står Disney Legend, jeg kjører opp.
Smiler du hver gang?
Jeg tar bildet, og jeg sender det til alle jeg kjenner,
"Ikke glem det."
Ikke glem hvem du snakker med.
Alle som prøver å si noe til meg, det er bare, Disney Legend parkerer.
Samme hvor jeg er, enhver restaurant,
"Unnskyld meg, hvor er Disney Legend-parkeringen deres?"
-Dette er ikke… -Ja, slapp av.
Du er på Beverly Hilton og bare ro ned.
Jeg vet, men hvor er kun for legender-parkeringen?
-Herregud, det er… -Elsker Disney Legend-parkeringen.
-Jeg ser det. -Det er favorittdelen min.
Det er utrolig. Kan du forklare for meg,
hvordan endte Taylor Swift opp i Hannah Montana Movie?
Ok, så for den scenen…
Hent tekjelen.
Den scenen, de så etter…
Jentene mine liker den.
Tish er bak der med advokaten.
Så måten Taylor Swift endte opp i Hannah Montana Movie,
var fordi dette var i grunnen starten på karrieren hennes,
Og de var på jakt etter noen som virkelig… Kødder ikke…
…kunne opptre i en låve.
VI opptrådde begge i låven.
Så hun kom inn på opptredenen og hun hadde skrevet en sang
for Hannah Montana, kanskje to. Men hun skrev avslutningslåten,
"You'll Always Find Your Way Back Home." Kudos der det er fortjent.
-Den sangen. -Fantastisk.
Tåler tidens tann.
-Hun slo til med den. -Absolutt.
Vent.
-Mikayla Red. -Hva søren?
Dette er så vilt.
Alt er identisk.
Føler du deg merkelig?
-Forhåpentligvis jeg også. -Hva føler du?
-Glad for at du er her. -Herregud.
-Kom inn. -Tjue år.
Du var aldri i denne stuen.
Vel, jeg var på settet to ganger.
Men bare på settet, ikke for faktiske scener.
Nei.
Du passet mer inn i “Hannahs liv.”
Jeg var en Hannahs liv.
Jeg trodde dette ville overvelde meg mer
og at jeg ville være superemosjonell og ikke kunne kontrollere tårene.
Men det har faktisk bare vært moro.
-Det er så kult. -Og jeg…
-Savner det. -Dette er så vilt.
Hva husker du om filmingen?
Det er så mye av det som er uklart.
Jeg husker å ha på den blå, merkelige sminken.
-Der vi var romvesener? -Ja.
Johnny?
Han er ikke her ute.
-Synd. -Ser deg senere, idiot.
Jeg husker jeg følte meg stygg i den.
Åh, definitivt.
For vi var 15, og jeg ville føle meg fin,
og jeg bare…
Når jeg ser det nå, var vi jo skikkelig slemme.
-Så slemt. -Har vært.
-Var aldri. -Flaskeblondine.
-Lipsyncer. -BH-fyller.
-Jeg hater deg. -Bryr meg ikke.
Tror ikke de ville komme unna med å si slikt.
-Absolutt ikke. -Jeg var så slem. Unnskyld.
-Vi kan gjøre opp nå. -Ja.
Vil du se noe som jeg tror du vil elske?
-Ja. Ok. -Kom over hit.
-Dette er en gave. -Vær så snill.
Og det funker godt med den røde genseren.
Du kom Mikayla Red.
Ja!
Det er toppen som er i veien.
-Se på meg, Jeg er tilbake. -Den ser veldig søt ut.
Miss Chanel, den er veldig det.
Jeg har faktisk ingenting imot den.
-Den er perfekt. Den er til deg. -Dette er så utrolig.
-Jeg elsker deg. Du er best. -Takk for at du kom, Selena.
Du er det.
Og du ser flott ut.
Takk. Og jeg har en opptreden etter dette.
Jeg skal gjøre "This Is the Life" og "The Climb."
"This Is the Life", var første låt som Hannah Montana.
Virkelig?
Å fremføre den nå, og alle kan den
-og synger med er fint. -Så søtt.
Hele Meet Miley-albumet var livet mitt.
-Du skapte kultur. -Du også.
-Greit, la oss gjøre det, Mikayla. -Kjør på!
-Veldig søt. -Takk.
Det er fint å kjenne noen i 20 år.
Det betyr at jeg har kjent deg nesten 20 år.
-Det er merkelig. -Veldig merkelig.
Jeg vil høre dere synge.
Tusen takk for at dere er her så mye.
Jeg tenkte mye på 20-års jubileet,
Hannahbileet.
Jeg blir så sint når folk kaller det et jubileeum.
Ikke et vanlig jubileum.
Men det er bare så gøy å feire
og ikke bare å se tilbake, men også å være i øyeblikket,
se ut og se at alle andre også har blitt voksne.
Vi ser alle fantastiske ut.
Og jeg elsker også at så mange nye ansikter,
så mange unge, oppdager showet
for første gang nå, det er en så fantastisk feiring
av det Hannah alltid gjorde, som var å bringe folk sammen.
Og det jeg elsker er at jeg pleide å tenke på Hannah
som noe atskilt fra meg selv.
Tenkte på det som en karakter, selv om det var meg,
jeg ville alltid tenke hva ville være best for Hannah.
Og jeg tenkte ikke alltid på det som om vi var integrert.
Og det jeg elsker med denne spesialen
er at jeg får kreve tilbake å smelte Hannah og Miley sammen.
Jeg liker noe av det Hannah har på gang,
men jeg liker også mye av Miley.
Så jeg vil sette dem sammen.
Jeg hører hæler, og de er ikke mine.
Hei.
Herrgud. Du er mer Hannah enn meg.
Se! Vi matcher.
Vi matcher faktisk.
-Hei. -Hei.
Det er så fint å møte deg.
Jeg må vise deg noe vemmelig.
-Vis meg. -Ok.
Det rørte meg virkelig, og jeg ble så glad for å høre
at du vokste opp med Hannah.
Du gikk så jeg kunne løpe.
Det jeg gjør på scenen,
der jeg kan gå på en rød løper å bare være…
Jeg ble målbundet.
Men det er fordi du tok mye av problemene
for det i 2012-2013…
-Det betyr mye. -Jeg må ikke ta det
så mye, fordi…
Du virkelig…
Verden tok det ut på deg.
Å se deg være artisten du er,
å kunne gjøre dette, det viser bare,
hjertet ditt og verdsettelsen din
for ditt yngre selv og det som fikk deg hit.
Det er det denne feiringen handler om,
å elske ditt yngre jeg, vite at
mitt yngre jeg jobbet så hardt
så jeg kunne ha livet jeg har nå
og for meg var det alltid så gøy.
Og det er derfor antrekkene, scenen,
grunnen til at Jonas Brothers var på turné med meg
var fordi Nick var kjæresten min og jeg ville ikke dra fra ham.
"Jeg drar på turné hvis kjæresten min kan bli med."
Og de, "La kjæresten din åpne showet."
Bang.
Jeg tenkte bare alltid:
"Det blir mer gøy om Nick er der."
Det blir mer moro, Nick, kjendis, er på fornavn med.
Så vi plasserte meg alltid.
Mamma fremmet virkelig at jeg alltid skulle være rundt andre barn.
Det er så bra. Det er så vanskelig.
-Det var så gøy. -Hvordan føles det…
å sette på deg parykken igjen. Er det noe…
Det er bare små klips. Dette er meg.
-Er det deg? -Ja!
-Hva? -Jeg har bare en liten bit i.
-Hva? -Ja, jeg ble Hannah.
-Panneluggen og alt? -Panneluggen. Dette er meg.
Jeg er så takknemlig for at jeg kunne være en del av dette.
Jeg vokste opp med å se på Hannah hos besteforeldrene mine…
Og det betyr bare så mye. Er så takknemlig for deg.
Tusen takk. Du er alt.
-Ok. -Takk.
Ikke ta andre klær. De må tilbake til arkivet.
Ikke vær redd.
Jeg føler at du vil gå ut i den tutu-en.
-Jeg kan ta den boleroen. -Tenkte det.
Boleroen er veldig deg.
TENÅRINGSTRENDER
Hvordan tror du Hannah Montana
formet familielivet ditt som en helhet?
Jeg vet ikke om virkeligheten vår ville være den samme uten showet,
i gode og onde dager.
Ingen familie får egentlig oppleve det vi hadde.
Ja, det er åpenbart så mye historie
fra å jobbe på settet med faren din
i så mange år, og han er her i dag.
Med en ny frisyre, takket være moi.
Hvordan føler du deg?
Jeg er så glad for at han er her,
fordi jeg vet hvor mye forholdet vårt betyr
for alle som så på dette showet.
Jeg tror når pappa og jeg har det bra, føler folk seg bedre.
Det føles bare bra når Cyrus-familien kommer overens.
Han er så søt.
Kjære, i din alder, er det bare to ting som er søte.
Det er ekorn og små valper.
Så, noen idé om hvordan du skal komme deg ut av denne?
Pappa, det er din jobb. Du er en pappa. Det er det du gjør.
Tusen takk, pappa.
Jeg elsker deg, Mile.
Jeg elsker deg også.
-Hei. -Hei.
Jeg trodde du byttet låsene.
-Pappa. -Hvordan går det?
-Velkommen hjem. -Se på dette.
Dette er utrolig.
Du vil ikke tro det. Jeg sa det samme
-da jeg gikk inn hit. -Virkelig?
Jeg gikk inn i denne stuen og jeg sa, "Hjem kjære hjem".
Hjem, kjære hjem.
Du vil aldri tro det, hver detalj er som det var,
bortsett fra deg og meg.
-Velkommen hjem. -Ikke sant?
Så hva føler du om å være tilbake på settet?
Jeg følte umiddelbart som om det bare var…
vi kunne rope action for en ny episode
og det ville vært normalt.
Er det for sent for meg å lære replikkene mine fra tidligere?
Showet ble ikke skrevet for oss,
selv om det føles litt sånn.
Det var bare så perfekt.
Men hva husker du fra å prøvespille sammen?
Fyren som prøvespilte for faren før meg gjorde sin greie,
og jeg sitter der og tenker, "Den fyren er flott".
"Den fyren er flott. Det er faren."
Så da han gikk ut av rommet,
gikk jeg inn i rommet og sa:
"Folkens, det er faren som nettopp gikk ut."
Både jeg og mamma: "Hold kjeft."
Du var alltid den fyren som prøvde å gi den andre fyren jobben.
Jeg er glad for at du var faren.
Kunne ikke endre det.
Dette var ment for oss. Vi gjorde håndtrykket vårt.
-Vi sang sammen. -Hånd…
Kan du håndtrykket?
Husker bare denne delen. Husker du?
-Vi må reise oss. -Ok.
-Jeg husker ikke etter det. -La oss prøve. Ikke jeg heller.
Det er noe som…
Og så…
Pappa, jeg husker ikke.
-Og så… -Ok.
Og så dette.
Nasjonale mestere!
Pappa, dette går ikke.
-Men det er ganske nært. -Det er ganske nært.
Vi gjorde håndtrykket, vi gjorde sangene våre,
og gikk gjennom noen scener.
Jeg tenkte aldri på showet,
om det var en suksess eller ikke.
Det var aldri en samtale.
Jeg blir ofte spurt det, om du og jeg visste hvor stor suksess det var.
Vi gjorde det ikke for det.
Det bare virket som livene våre, ikke sant?
Det var kunst som imiterte livet som imiterte kunst,
og du var alltid Miley for meg,
og det var den realismen at du var begge
som jeg tror var koblingen til verden.
Det var en av de kjekkeste opplevelsene i livet
-å være del av dette showet. -Meg også.
Hva tenker du om å gjøre en gjennomlesning,
ta replikkene våre sammen?
La meg tenke på det.
Nei, jeg bare tuller.
-Kjør på. -Vi gjør det. Kom igjen.
-Greit. -Greit.
Dette er bordet der hele Stewart-familien hadde samtalen.
Jeg får nesten lyst på litt frokostblanding.
Nettopp. Ok, la oss se på manus.
-Herregud. -"Jeg vil alltid huske deg."
-Jeg husker ikke det i det hele tatt. -Jeg gjør det.
"Du har hatt litt av en dag, har du ikke?"
"Jeg ser ut til å ha flere og flere av dem i det siste."
"Se på meg."
"Å være to personer virket som en så god idé da."
Det er fordi det var en flott idé.
Det ga deg en sjanse til å…
Jeg vet.
Leve et normalt liv.
"Det ser ikke ut til å gjøre det så bra mer."
"Kjære, ingenting fungerer for evig."
"Som hockeysveisen."
"Så vakker i sin tid, men…"
Før eller senere må til og med festen i nakken ende.
"Sier du at det er på tide å gi opp Hannah?"
"Jeg ville aldri si det."
"Det ville ikke Lilly eller Jesse heller."
"Den eneste som kan fortelle deg det er…"
"Å nei."
Ikke si lytt til hjertet.
-Det er bare… Eller nyrene, eller milten…
"…eller noe annet vitalt organ."
-Det er favorittreplikken min. -Det var bra.
"Hva vil du jeg skal fortelle deg?"
"Du skal si at om jeg røper hemmeligheten, vil alt bli ok."
"Jeg kan ikke gjøre det."
"Men jeg kan fortelle deg dette."
Du vil kunne gå på den skolen med Lilly.
Du kan gå ut med Jesse uten at halve verden hater ham.
Du må gi opp privatlivet ditt.
"Uansett hvor du drar vil folk alltid kjenne deg igjen."
"Og de vil behandle deg annerledes."
"Er det verdt det?"
"Bare du kan avgjøre det."
"Jeg burde ha hørt på milten min."
Jeg elsker den replikken også, forresten.
Søte småbiter. Hvis scenen blir tørr,
legger du inn en søte godbiter, og alle ville le.
-Hver gang. -Det var moro.
-Det var flott. -Takk for at du kom, pappa.
Når som helst, kompis.
-Elsker deg. -Elsker deg.
-Beste av begge verdener. -Kjør på.
-Ut. -Skal jeg følge etter?
-Kom deg ut. -Denne veien?
-Ja. -Ok.
Vi kan bruke verandadøren.
Kom igjen, kjør på. Én siste gang.
Der er Jason der ute som tar seg en røyk.
-Snakker om kompis. -Der er han.
Vi glemte å lukke døren.
Det kommer inn mygg.
Vi feirer i dag og det er emosjonelt.
Fordi vi sitter her, og det er…
på en måte som å lukke et kapittel.
Hva ville du gå tilbake og si til yngre Miley?
For yngre Miley,
vil jeg si at jeg er stolt av meg selv.
Jeg hadde virkelig en visjon for livet.
Det handlet om…
hvordan ånden min føltes når jeg fikk folk til å le.
Selv disse dumme tingene vi pleide å gjøre på settet,
falle ned trappene eller se tåpelig ut foran en gutt.
Jeg elsker å se ut og se folk le av meg.
Heisann.
Se, jeg er en koppflue.
Pappa, hvem satte ansiktet mitt på den kvisen?
Naken min har kramper. Denne parykken er så tung!
Jeg vil bare fortelle alle ungene der ute
at Hannah Montana synes at gulrøtter er flotte!
Mile, vet du hva denne greia gjør?
Jeg tror jeg har en god anelse.
Jeg skal bare…
Hei, alle sammen.
Du har rett. Dette blir latterlig.
Så jeg tror at mitt yngre jeg, hvis jeg kunne si hva som helst,
er at jeg er stolt over at jeg alltid har vært sann,
at det jeg har gjort alltid har kommet fra hjertet først.
Det har alltid handlet om å gjøre verden til et bedre sted
fra det jeg kan tilby. Og…
Enten det er å bli ledd av,
enten det er at noen synger med på en sang jeg har skrevet,
jeg er bare stolt over at jeg får folk til å føle seg mindre alene
ved å dele og være modig nok
til å åpne hjertet mitt og slippe folk inn.
Siste spørsmål.
Hva ville du si til fansen din
som har vært ved din side de siste 20 årene?
Noe jeg vil si til fansen,
som ikke bare er fordi det er 20-års jubileet
for Hannah Montana, er mitt dypeste takk,
fordi livet mitt er så vakkert,
og det sårer og smerter meg å vite at ikke
hver popstjernes opplevelse er den som jeg får ha.
Men det er en del av livet mitt som er veldig…
Den er veldig unik for meg, og noen ganger…
Noen ganger kan jeg føle meg ensom i denne opplevelsen
fordi ikke alle…
Det er ingen jeg kan sitte med som jeg kan si…
"Dette er hvordan livet mitt er." Men det er der…
Det er der…
Og jeg tror jeg er så emosjonell fordi
ettersom jeg blir eldre, pappa blir eldre,
mamma blir eldre.
Så mange av folkene som har banet veien for meg
til å føle at jeg har en sikkerhet i denne livsstilen…
Jeg har vært ekstremt velsignet som har så mye kjærlighet
i familien min. Og nå…
å finne kjærlighet på en annen måte, finne kjærlighet…
til der jeg føler at jeg tar det neste steget
inn i kvinneligheten min for å skape et liv med noen.
Jeg tror det er… Alle har en fantasi
om å ville føle seg elsket og jeg har alltid følt det
fra disse forskjellige stedene,
spesielt fra de millioner av mennesker
som holder opp "Jeg elsker deg"-skilt på konserter
eller skriver det i kommentarene, men å oppleve det nå
og se for meg hva de neste 20 årene kan se ut som,
vil være så annerledes enn det var på et TV-show.
Men igjen, så mye av det vil forhåpentligvis være det samme.
Spøkene, visdommen, kvalitetstiden på kjøkkenet,
å slutte dagen med å sitte på en sofa og skrive en sang.
Men den eneste forskjellen er at det vil være mitt.
Det vil bare være for meg.
Det vil ikke bli kringkastet rundt i verden.
Du har noe spesielt for fansen
planlagt for å lukke dette kapittelet.
Så jeg vil la deg ta det herfra.
La oss gjøre det.
-Takk. -Dette er så emosjonelt.
-Jeg elsker deg. -Vær klare for å gråte.
Jeg elsker deg.
-Kjør på. -Kjør på.
-Føltes kjempebra og gøy. -Det er gøy.
-Ja. -Jeg tror folk…
Hvis du vil la noe av det bli i…
Kjør på.
Det har vært en ære å feire 20 år med Hannah Montana.
Og jeg har sett tilbake på hvert minne med et hjerte fylt av kjærlighet.
Hannah, hun ga meg starten min, men fansen min ga meg dette livet.
-Det er en kyskhetsring. Herregud. -Gratulerer med dagen, Hannah.
-Så kult! -Herregud!
-Gratulerer med dagen, Hannah! -Noah!
Takk!
Vi snakket tidligere om at
når det måtte være en liten jente i scenen,
ofret vi alltid Noah. "Noah er tilgjengelig."
Herregud. Jeg var alltid der fordi jeg elsket settet så høyt.
-Ja. -Jeg hadde det så gøy på settet.
Jeg har spilt så mange småjenter
-med så mange forskjellige mødre. -Jeg vet.
Det var sinnssykt.
Gratulerer med 20-års jubileet, Miss Montana.
Takk, Noey.
-Det var gøy. -Glad i deg.
Tusen takk. Du er best.
-Så glad i deg. -Glad i deg.
-Glad i deg mamma. Jeg er så stolt.
Jeg elsker å være Hannah.
Jeg digger det virkelig nå.
Dette er Miley. Dette er Hannah.
-Dette er Hannah. -Det er en kombinasjon.
I Nashville sier vi ikke "fødselsdag".
Vi sier "burrsdag". Det er min "burrsdag."
Dette er vesken min for i dag.
Det får ikke gå i arkivet før jeg er ferdig med det.
Jeg ble bokstavelig talt dekket av pai.
Jeg sa, "Du må virkelig slå til med paien hvis du vil ha neste sesong.
Kan jeg ha på parykken?
Tenkte du ville bruke den.
Og de, "Tish hadde rett."
Tish hadde rett. Tish har alltid rett.
-Ja. -Hun vil elske det.
Oversatt av: Trude Johansson-Orange