Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Itt van a Hannah Montana-láz…
- Ma itt megőrülnek… - Kamaszok…
- Hannah Montana! - Milliók példaképe…
A Hannah Montana-jelenség. Meghódítja az egész világot.
- Mindössze 14 évesen… - Hirtelen sztár.
…a Billboard élén.
Napközben egy átlagos iskoláslány.
Ha felveszel egy szőke parókát, hirtelen…
Hannah Montana!
Akkor és ott annyira tökéletes volt!
Négy szó: pénzügyi miniszter…
HANNAH MONTANA ELNÖKNEK
…Hannah Montana.
Mennem kell!
SUNSET GOWER STÚDIÓI
Jó újra itthon lenni.
STÁB
LEGNAGYOBB RAJONGÓ
Hannah!
SZERETÜNK, HANNAH
HANNAH, TE VAGY A LEGJOBB!
Hannah!
Ez az!
Boldog 20. évfordulót!
HANNAH MONTANA: 20. ÉVFORDULÓS KÜLÖNKIADÁS
Már itt meghatódom.
Ez az enyém. Oké.
Ne már, hogy telhetett el 20 év?
Fussunk neki!
EGYÉL APA SZÖRFBOLTJA
Hűha! Ezt nézzétek!
Pontosan ilyen volt,
amikor itthagytam. Otthon, édes otthon. Még a lábas asztal is.
Volt ilyen sztreccsgatyám. Hannah-nak biztos volt ilyenje.
GITÁRLECKE HÍVJ FEL!
ÉDES MINDENIT KÉZKRÉM
Akkor gondolom ezek az édes mindenit falatok.
Soha nem kérdeztem meg, honnan jön ez a kifejezés.
Bele ne egyél!
Ez egy vicc az első évadból.
Ez annyira szürreális!
Hihetetlen itt lenni.
De azt hiszem, ide kell hívnom azt az embert,
aki talán nálam is jobban emlékszik a Hannah Montanára.
Alex!
Ezt mindig meg akartam tenni.
- Ezt nézd! - Fogalmad sincs.
Ez őrületes.
Rajongóként, hogy itt lehetek,
ez tényleg elképesztő, hogy itt láthatlak ebben a szobában.
És pontosan így emlékszem rá.
Mintha újra otthon lennék.
Úgy érzem, mindjárt elájulok,
szóval el tudom képzelni, hogy az emberek ezt nézik,
és látnak téged a szőke hajaddal, mint Hannah Montana, a kendővel.
- A kendő nagyon fontos. - A legfontosabb.
Egy capri kendő.
Sok dologról kell beszélnünk.
- Nagyon várom. - Mehet?
- Készen állok. - Hajrá!
Nahát! Csajszi!
- Hangulatos. Igen. - Modern.
Messze vagyunk attól a sok leguános dísztől.
Feltűnt, hogy mennyi gyík van Stewarték konyhájában?
Nagyon sok.
De ha ismered apámat, akkor tudod, hogy ha a nappalit is ő rendezhetné be,
akkor ott is sok gyík lenne.
Miley, ez elképesztő.
Már két évtizede,
hogy megjelent a Hannah Montana, és egy kulturális jelenség lett belőle.
Ez a sorozat egy egész generációnak meghatározó volt,
és nagyon különleges itt lenni veled, hogy együtt ünnepeljük a 20. évfordulót.
Miért gondoltad, hogy ez a legjobb módja visszatérni Hannah-hoz?
A sorozatban és Hannah szerepében azt imádtam leginkább,
hogy mindenki megnézhette.
Mindenkivel ott lehettem a nappalijában.
Tudod, ha fellépek vagy koncertet adok,
az csak azoknak szól, akik el tudnak jönni.
Így számomra ez volt az a mód,
ahogyan valóban mindenkit bevonhatok ebbe az ünneplésbe.
De valójában a rajongóknak szól, akik velem együtt nőttek fel;
ez egy olyan pillanat, amikor egymásra nézünk,
és látjuk, mennyit fejlődtünk, mennyit változtunk,
és hogy mennyire támogattak és követtek engem,
amíg Hannah-ból Miley lettem.
Nem volt mindig könnyű.
Néha elég viharos volt ez az átmenet.
Úgy érzem, ez nem csak a sorozatra való visszatekintésről szól,
hanem inkább a hosszú távú kapcsolatról és hűségről,
amely azokkal van, akikkel együtt nőttem fel.
Hogyan jutott eszedbe egy különkiadás ötlete?
Nos, sokat tanultam Dollytól.
Az egyik dolog, amit tanított,
és amit imádok, hogy előre népszerűsítsd az eseményt,
mert akkor nem tudnak nemet mondani.
Úgyhogy elkezdtem mondogatni, hogy lesz különkiadás.
Pedig nem így volt.
Jól állnak a Hannah Montana-évfordulós tervek?
Abszolút. Keményen dolgozunk rajta.
- Mit fog csinálni? - Nem mondhatom el.
- Csak valami nyomot. - Látják a frufrut.
Lesz valami a rajongóknak?
Egy nagy szülinapi bulit képzelek el.
Dolgozom rajta.
Aztán a csapatom hívogatott, hogy: „Mi ez a Hannah-szülinap?”
Még nem létezik, de akarok ilyet.
Úgy éreztem, létrejöhet, ha a rajongók támogatnak, ahogy mindig is teszik,
és megmutatjuk, mennyire akarjuk.
Úgyhogy beszéltem egy Hannah-szülinapról,
- mielőtt még létezett volna. - Ez nagyon tetszik.
Jó, most menjünk vissza
az egésznek az elejére, hogy hogyan kerültél ide!
Mit gondolsz, mi volt az az első meghallgatáson,
amivel felkeltetted a Disney figyelmét?
Nos, a kisugárzás, az egyediség, a bátorság és a tehetség, oké?
HANNAH MONTANA MEGHALLGATÁS 3
Miley Cyrus vagyok, és Hannah Montana szerepére jelentkezem.
Ez a te piros pulóvered, de ismerd be,
hogy rajtam jobban áll, mint rajtad, és…
Két hónap múlva lesz.
Ha azt gondolod, hogy ez a pulcsi neked jobban áll,
miért adtad nekem karácsonyra?
Mert te mindig kölcsönkéred a ruháimat,
és rossz érzés, hogy én nem kérek tőled ruhát,
mert egyik sem tetszik.
Ezért adtam ezt, hogy legyen valamid, amit kölcsönkérhetek.
Ami különlegessé tette a meghallgatásomat, az a gyengeségem és erősségem is volt.
Nem volt színészi tapasztalatom.
Tényleg akkor érkeztem a Tennessee állambeli Nashville-ből.
Egy kis pomponlány voltam.
Őszintén szólva csak haza akartam jutni,
hogy senki se foglalja el a helyemet a pomponlánycsapatban.
Szerintem azért tűntem ki,
mert minden, amit csináltam, nagyon hiteles volt.
Pontosan az voltam, aki vagyok.
Senki sem tanított arra, hogyan legyek ilyen.
Nem volt okom Los Angelesbe jönni, és bátorítgatni magam.
Tényleg semmilyen alapom nem volt.
De arra gondoltam: csak énekelek, táncolok, és felveszek egy szőke parókát.
És én…
Nem akartam olyan nagyon.
Igazából azt akartam… Volt egy 6. osztályos fiú,
aki tetszett, így vissza akartam menni hozzá,
hogy a pasim legyen.
Nem arról volt szó, hogy ha haza kell mennem, összetörik a szívem.
Inkább arról, hogy szeretném, de ha nem kapom meg,
legalább randizhatok Jeff-fel.
Akárhol is legyen Jeff most…
Tudom, hol van, mert időnként megnézem a Facebook-profilját.
Ő tudja, melyik Jeffről beszélek. Két Jeff van az iskolámban.
Mindkettőt megkaptam.
Tish!
Ne is törődj velem!
- Anya! - Csak kicsit játszunk ezekkel.
- Oké. Nézd, milyen jó! - Ezért még mindig megőrülök.
Élek-halok érte.
- Épp itt ültem, és nosztalgiáztam. - Oké.
- Na, csajszi! - Igen.
Ez Hannah előtt volt.
Imádom a kis pomponlány, cowboy stílust.
- Mile, nézd, milyen kicsi! - Annyira aranyos!
- Ez volt az életünk. - Ez fontos.
Most, hogy visszaemlékszem, ez nagyon sokat jelent,
mert imádtuk a pomponlányságot.
És neked tényleg nagy döntést kellett hoznod.
- A pomponlányság volt az életed. - Imádtam.
Aztán el kellett döntened, hogy folytatod-e
a meghallgatásokat. És azt mondtad, hogy megpróbálod.
- Nézd, milyen jó! - Hát nem jó?
A kis Miley.
- Itt leittad. - Te!
- Nem, te. Oké. - Én rád gondoltam.
- Szerintem… - Szerintem… Micsoda?
- Miley! - Gary!
Személyesen én hívtam fel. És majd ő elmondja a történetet.
Nagyszerű történet.
A Hannah Montana forgatókönyve…
DISNEY CHANNELS EXELNÖK
…egy hétköznapi lányról,
aki titokban egy popsztár. És volt egy őrült tervem,
hogy egy kitalált popsztárt valódi szupersztárrá fogunk alakítani.
És azt gondoltam, ez elég nagy elvárás.
Tizenegy hónapig castingoltunk. Már csak két jelölt maradt.
Te pedig egy 12 éves kis csibész voltál,
kissé nyers, őszinte, és akkor jöttél Tennesseeből.
És mindketten kimentetek.
Tíz ember volt a helyiségben. És szavaztunk.
Elsöprő győzelmet arattam?
Ezt akarom tudni. Úgy érzem, fej fej mellett volt.
- Nem volt elsöprő többség. - Nem gondoltam,
- de úgy jobban tetszik. - Nem volt döntő többség.
- Az emberek előadták az érveiket. - A véleményüket.
És meghoztam a döntést, majd írtam egy e-mailt a csapatnak.
Felolvasom nektek az e-mailt, amit írtam.
„Nemcsak arra vagyunk büszkék, hogy kiváló tévéműsorokat készítünk,
hanem arra is, hogy sztárokat teremtünk. Készen állok, hogy elindítsam Miley-t.
Van benne kockázat?
Kétségtelenül.”
Igaz.
- Több, mint hitted. - „Egy lehetséges sztár? Abszolút.
És bármi is legyen a döntésünk kimenetele, nagyon örülök annak,
hogy pár év múlva leülhetünk egy ital mellé,
és visszaemlékezhetünk a döntésre,
hogy a biztonságos utat feladjuk a kockázatosabb,
de többet ígérő útért.”
Ezt te tetted. Te hoztad ezt ki belőlük. Te…
Ezt hoztad a közösbe.
- Ezért lett sikeres. - Köszönöm, Gary.
- Miley, köszönöm. - Nagyon köszönöm neked.
- Sok életre hatottál. - Te az enyémre.
- Nem csak a saját életedre. - Nagyon köszönöm.
Arattál a meghallgatáson. A családod ideköltözött Tennesseeből.
Idejöttetek Los Angelesbe emiatt az életre szóló lehetőség miatt.
Ért téged valamilyen kultúrsokk?
Miniszoknyában és papucsban érkeztem, és nem néztem vissza.
Egyszer sem. Anyukám a megmondhatója.
Ahogy Los Angelesbe érkeztem, soha, egy percre se volt honvágyam.
Kivel találkoztál először a színészek közül?
Azt hiszem, a legelső Lilly és Oliver volt,
Mitchel és Emily.
Ők tapasztalt színészek voltak.
Szóval azon töprengtem, hogy fogok beilleszkedni egy ilyen stábba,
mert ők tudták, mit csinálnak.
Barátaim! Hát nem olyan… valamilyenek?
Mitchel Mussót nagyon aranyosnak találtam.
Úgyhogy rendben volt.
Pá, Jeff! Most már Mitchel tetszett.
Szóval azt gondoltam: „Szuper.
Tetszik. Jól vagyok. Most már berendezkedtem.”
És Emilyvel úgy éreztem, mintha egy csapattársam lenne,
mert nem tudtam pontosan, mit is csinálok.
Szóval ilyesmi volt: „Gyere ide!”
És tudtam, hogy egymásra számíthatunk, ha az időzítésről,
a jeleneteinkről vagy a próbákról van szó.
Csináltatok valamit az elején, hogy összekovácsolódjatok?
- Elmentetek Disneylandbe? - Elmentünk a Panda Expressbe.
Az volt a kedvencem.
Igazán gusztustalant csináltam.
A Panda Expressnél a kedvencem a fehér rizs volt diétás kólával leöntve.
- Hogy? - Szójaszósz helyett
- diétás kólával. Ennyi az egész. - Mi?
Megmutattam Emilynek.
Nem csoda, hogy azt gondolta: „Milyen vidéki suttyót választottak?”
- Miley… - Délről jöttem,
amit nagyon nehéz szavakba önteni. De tökéletesen megmutattam ebben.
Szia, New York!
Megjött a limód.
Ja.
Kérlek, beszélhetnénk az első részben viselt parókádról?
Mi történt ott?
Oké, az egy pilot költségvetéséből forgott.
Azt sem tudtuk, hogy egyáltalán adásba kerül-e a sorozat,
és hogy adnak-e pénzt a sorozatra.
C ÖLTÖZŐ
Amikor először felvetted a parókát, és belenéztél a tükörbe, mit éreztél?
Rögtön Hannah Montana voltam, és…
Nekem… teljesen normális volt.
- Igen. - Természetesnek éreztem.
- Halló? - Szia, én vagyok. Húsz másodperc!
Szuper! Lilly riadó, 18 másodperc.
A legjobb barátnőd, Miley.
Előbb-utóbb el kell mondanod, hogy te vagy Hannah Montana.
Inkább később.
Megkérdeztem a rajongókat,
hogy mi volt a kedvencük a sorozatban.
Nagyon sokan válaszolták azt, hogy a szerelmi háromszögetek
Jake-kel és Jesse-vel volt az egyik kedvenc történetszáluk.
Ezért ma szeretnélek egy kis jelenetre felkérni.
- Oké. - Készen állsz?
- Igen. - Oké, vágjunk bele!
Koszos csavargók.
Szia! Most nem tudom felvenni, de nagyon szeretném hallani,
mit akartál, úgyhogy kérlek, hagyj üzenetet!
Mindegy, milyen hosszú lesz,
mert nagyon szeretném hallani, mit akarsz mondani.
Rendben, sípszó!
Szia, én vagyok.
Csak azt akartam mondani…
- Kicsit rosszul érzem magam, hogy… - …ott és akkor.
- Nekem az a fontos… - Akárhogy is döntesz, azt akarom,
- hogy boldog legyél. - hogy boldog legyél.
Tudod egyáltalán, mennyire imádta a világ azt a duót akkoriban?
Igen.
Jó, szóval most, 20 évvel később, Miley.
Igen. Hogy kit választanék?
- Jake-et vagy Jesse-t? - Én…
nem lehet, mert mindketten ott élnek valahol.
Jake-et.
- Tudod, miért? - Nem.
Mindig nagyon kedvesen nyilatkozik rólam, és én odafigyelek erre.
És Jesse-től semmit nem hallottam.
- Úgyhogy legyen Jake! - Hajrá, Jesse!
Mindig is imádtam a Jake Ryan-féle fantáziavilágot.
- Ez annyira jó válasz. - Igen.
El sem tudom mondani, hányszor láttam a Hannah Montana-filmet.
Hogyan reagáltál, amikor felvetették a „Hoedown Throwdown” táncot?
Nagyon tetszett.
Én mindig benne vagyok. Én vagyok a buli lelke.
Ez a jó bennem: ha ők is bevállalják, akkor én lelkes vagyok.
Legyen hip-hop, risza, csináljuk!
A mai napig is emlékszel még rá?
Igen. Most csináltam Jamal Simsszel, és visszajött, mint a biciklizés.
- Lássuk a klipet! - Lássuk a klipet!
Hé!
Nagyszerű!
KOREOGRÁFUS
- Sziasztok! - A legjobb mindkét világból.
Istenem! Mi familia.
Edző úr, engedj pályára!
Felkészültem. Mint a…
- biciklizés. - Bumm! Kezdjük a bulit!
Lássuk!
- Öt, hat, hét. - Hat, hét.
Ez az! Hé!
Még mindig megvan!
Kész. Vége.
Nem beszélhetünk Hannah Montanáról úgy, hogy kihagyjuk a divatot.
Minden lány olyan akart lenni, úgy akart öltözködni, mint ő,
és mindenki arról a szekrényről álmodott.
Igen.
A szekrényem.
Amikor megláttam a szekrényt, én is akartam egy ilyet.
Mondtam Tishnek, hogy jöjjön be, vegye le a méreteket,
és csináljon gurulós polcokat.
Hogy kell nekem egy gomb, amit megnyomok,
és akkor minden előre jön, az összes táska,
az összes cipő, és forogjon is, mert kimaradhat, ami hátul van.
Beszéljünk még egy kicsit az anyukádról!
Talán az emberek nem tudják pontosan, hogy mennyire mindenben részt vett.
- Nagyon is. - De főleg, ahogy előbb említetted,
amikor a divatról volt szó, volt egy víziója.
Igen.
Anyukámnak tényleg volt elképzelése, inkább Miley-nak, mint Hannah-nak.
Amikor bementünk egy üzletbe,
tudtuk a különbséget.
Hogy ez Hannah-s, ez pedig inkább Miley-s.
Itt vagyunk.
- Hűha! - Emlékszel Hannah szekrényére.
Az alapján készült az én szekrényem.
Igen, de úgy emlékszem, nem jártam a szekrény díszletében.
- Tényleg? - Nem.
- Akkor ezt nézd meg! - Oké.
- Teljesen beleszeretsz majd. - Teljesen beleszeretek.
Működj! Már jó régen volt.
Azta! Ez annyira őrült!
- Először is… - Azt elloptam.
- …ezt kiloptad az igazi szekrényemből. - Igen.
Ezt még nem szabad az archívumba tenni.
És ez az egyik kedvencem. Menő.
- Elég menő. Igaz? - Imádom.
- Nagyon jó. - Ez jó.
- Nézem, mit ismerek még fel. - Oké.
Mit találtál?
- Csillogó köveket ragasztottunk mindenre. - Mindenre.
Ha lenne egy kis ragasztónk,
- követ raknánk rá, igaz? - Imádom.
- Ezen gondolkodtam. - Az eredeti.
- Ez eredeti? - Igen, eredeti.
- Istenem, de szép. - Tudod mit?
- Nem akartam felvenni. - Igen.
- Igaz? - Igen, te…
Ez…
Nem az enyém volt. Ne mondd el Christopher Lawrence-nek!
Ez eredeti.
- Most jött a kifutóról. - A kifutóról.
- Egyébként ez még mindig jó. - Várj, menő volt!
- Ezt fel is vehetném. Milyen aranyos! - Tényleg az.
- Erre emlékszel? - Igen.
Nézzenek oda! Csodásan áll.
- Ez a pilot részben volt. - A pilotban volt?
A legikonikusabb rész, amikor egy torta van az arcán,
és Lilly megtudja, hogy a barátnője, Miley Stewart valójában Hannah Montana.
Soha nem szerettem ezt a farmert.
Hannah sokszor hordott ilyet.
- Tényleg. - A zebracsíkokkal…
- Tessék, ilyennel. - Abszolút!
- Sokkoló. - És a…
Én soha nem…
- Megértem. - Utáltam ezt a szerkót.
És a katonai csizma.
- Otromba. - Nem illik hozzám.
- Nem. - Nézd!
- Tish. - Amikor a Disney öltöztetett,
- amikor Tish vette a ruhát. - Így van.
Ezt imádtam.
- Nem emlékszem. - A film nyitójelenetében.
- Istenem! - Ez a… igen.
Igen, persze.
- Ez. - Ez a… ne már!
- Őrületes. - Tökéletes.
- Megőrülök érte. - Most is felvenném.
Egyébként ilyen mindkettőnk szekrényébe kellene.
- Ne! - Ezt nézd!
Már régi. 20 éves. Hagyj neki időt!
Ilyen kell nekünk.
Erről beszélek, mert enélkül elfelejtetted volna ezt a ruhát.
De ha körbe forog, akkor meglátod.
Oké, ez nem tetszik.
- Igazából ez nem tetszik. - Tényleg?
- Igen. Ezt nem szeretem. - Nem emlékszem rá.
- Nem tetszik a bohém Hannah. - Ez mintha legendássá vált volna.
- Ez a blúz a filmből van. - Igen.
CROWLEY MEADOWSÉRT
- Ott töröm össze Lucas Till szívét. - Ezt imádom.
Imádom!
Ebben vagyok, amikor a filmben a röplabda eltalálja a fejemet.
Hannah stílusa fejlődött, ahogy egyre sikeresebb lett.
- Kétségtelenül kicsit exkluzívabb lett. - Exkluzívabbá vált.
- Nagyon elegánsan fogalmaztad meg. - Igen.
Oké, három paróka van ebben a szobában.
Egy a tiéd, egy az enyém, és egy Dollyé.
- Imádom. - Menjünk! Ez volt rajtam
az évad végén, amikor Hannah rövidebbre vágatta a haját.
Ezzel kihúzták a gyufát.
- Komolyan? - Tényleg szakítottunk.
- Értem. - Ekkor volt,
mert mi nem viccelünk a hajhosszunkkal.
- Ezek jobban tetszenek. - Igen!
Egyébként nagyon menő, hogy azt mondjuk, „mi”.
Az első és a negyedik évad különbségeiről akarunk beszélni.
A paróka. Mindenképpen.
Készítenem kellett volna egy pólót, amin az áll, hogy:
„Parókákért turnézom”.
- Komolyan. - Minél jobban ment a turné,
annál jobb lett a paróka.
- Ez egy a sok emlékalbumod közül. - Melyik? Tudom.
- Ezt akartam megmutatni neked. - Tish imádja az emlékalbumokat.
- Ez a ruha szuper. - Imádom.
- Mondom. - Erre gondoltam.
Nézd, de aranyos képek rólam, Emilyről és Mitchelről.
- Imádom. - Olyan édesek!
Olyan cukik voltatok!
- Imádom a portréfotókat. - Igazán?
- Vissza kell hoznunk a portréfotókat. - Igen.
- Kétéves korodban kezdtem veled. - Tudom.
- Cuki volt. - Eredeti.
- Ó, a Dolly. - Dolly levele, imádom.
Tudom úgy olvasni, ahogy ő.
„Szia, Miley!” Mindig ezt mondja.
„Szia, Miley!”
„Megkaptam a gyönyörű virágokat,
és nem is tudtam, hogy a Hannah Montana 15. évfordulója van.”
Mindig ezt mondja. „Olyan büszke vagyok rád.
Tudd, hogy mindig büszke vagyok, hogy Dolly nénikéd lehetek,
akár a Hannah Montanában, akár Thompson Stationben.”
- Elképesztő. - Imádlak, Dolly néni!
Nagyon jó.
Őrült érzés itt lenni, mert te még csak 11 éves voltál
- a pilot forgatásán. - Tudom.
- Tizenegy. - Igen.
Egyszerűen őrületes volt belegondolni, hogy tényleg elköltözünk.
- Igen. - De visszagondolva
tényleg a legvarázslatosabb dolog volt.
Tish, te tényleg… ettől meg fogok hatódni, mert úgy érzem,
amikor az emberek találkoznak velem, és látják, ki vagyok, és látják,
hogy tudom, mi a fontos nekem az életben.
Imádok Hannah lenni, imádok Miley Cyrus lenni,
imádom az énjeimet, de a legbüszkébb
saját magamra vagyok.
Mindig arra tanítottál, hogy legyek a jelenben,
legyek önmagam, és te soha…
soha nem akartál Hannah-vá változtatni. Azt akartad, hogy Miley fejezze ki magát,
akkor is, ha ezzel elveszítené mindezt.
- Igen. - Ez volt mindig,
arra tanítottál, hogy önmagam legyek. És ezt anyukámnak köszönhetem.
Nagyon szeretlek.
A Disney Channelnek az a korszaka valóban meghatározó volt sokunk számára.
- Ott volt Raven-Symoné. - Igen.
- A Sprouse ikrek. - Igen.
Ott volt Selena Gomez, Demi Lovato.
- A Szerelmes hangjegyek színészei. - Igen.
Milyen érzés volt neked, hogy te voltál a középpontban?
Ez az a lány. Az a neve…
- New Jersey, Nebraska, Arizona. - Montana!
- Igen! - Hannah Montana.
Az egyik kedvenc emlékem az, amikor New Yorkba mentünk promótálni.
Épp akkor jelent meg a Szerelmes hangjegyek.
Vanessa és Zac annyira híresek voltak!
Ők voltak a legmenőbb gyerekek. A Szerelmes hangjegyek óriási siker volt.
És ők egy pár voltak, meg ilyesmi.
És imádtak engem, mert érettebb voltam a koromnál.
Úgyhogy azt mondták: „Amikor sajtóeseményre megyünk,
felvehetünk téged, ha akarod.” Én meg: „Persze.”
Aztán felvettek, és egy fekete kocsiban utazhattam
Vanessával és Zackel, és elmentünk egy bemutatóra.
Ez mintha a Disney-filmek és a sorozatok aranykora lett volna.
Már nem csak a gyerekeknek szólt.
Mindenki ismerte például Vanessát és Zacet, és a Szerelmes hangjegyeket.
A Disney akkoriban nem csak a gyerekeknek szólt.
Melyik Disney-s színészfiú tetszett neked a legjobban?
A Disney-s fiú, aki a legjobban tetszett.
Zac egyre jobban tetszett.
De nem a Szerelmes hangjegyek Zacjére gondolok.
A kidolgozottabb, kicsit idősebb változatára.
És… titokban Dylan Sprouse a barátom volt.
- Szerintem ő a cukibb. - Tényleg randiztál vele?
- Igen, a barátom volt. - Tudhattunk róla?
Nem tudom. Talán pletykálták, de tényleg igaz volt.
- Megerősítem. - Kösz, hogy megerősítetted nekünk.
Dylan nagyon tetszett.
Az apukájuk elvitt minket szusizni. Imádtam az egész kultúrát.
És két légy volt egy csapásra. A tesója is jött.
Szia!
Mivel Disney-sztár vagy, nyilván meg kell kérdeznem:
mi volt a legmenőbb előny, amit akkoriban élvezhettél?
A legmenőbb dolog.
Már Disney-legenda vagyok, Disney-legenda parkolóhelyem van;
ahol a kijelzőn az áll, hogy „Disney-legenda”.
Ez a csúcs.
- Odahajtasz, és csak köszönsz. - Az van ráírva, hogy „Disney-legenda”.
Ilyenkor mosolyogsz?
Minden... Csinálok egy fotót, elküldöm mindenkinek:
„Csak hogy ne felejtsd!”
Ne felejtsd, hogy kivel beszélsz!
Ha valaki akar mondani valamit, tudja a Disney-legenda parkolómat.
Akárhol is vagyok, egy étteremben:
„Elnézést, hol van a Disney-legenda parkolójuk?”
- Ők meg: „Bébi, ez nem az…” - Nyugi, tudom.
Beverly Hiltonban vagy, nyugalom!
Tudom, de hol a legendák parkolója?
- Istenem, ez… - Imádom a Disney-legenda parkolót.
- Ez látszik. - Imádom… Ez a kedvencem.
Elképesztő. El tudod magyarázni nekem,
hogy került Taylor Swift a Hannah Montana – A filmbe?
Oké, tehát az a jelenet…
hozd a teáskannát!
Arra a jelenetre, olyat kerestek…
Ez tetszett a csajoknak.
Tish a háttérben, az ügyvéddel.
Taylor Swift azért került be a Hannah Montana - A filmbe,
mert a karrierje kezdetén volt,
és olyan valakit kerestek, aki hitelesen fellépne egy pajtában,
és nem akarok senkit megbántani.
A pajtában léptünk fel.
Így került be az előadásba, és írt egy dalt
Hannah Montanáról, talán kettőt is.
De ő írta a vége dalt: „You'll Always Find Your Way Back Home”.
Övé a dicsőség.
- Az a dal. - Szuper szám.
Időtálló alkotás.
- Azzal a dallal aratott. - Fenébe.
HANNAH MONTANA: 20. ÉVFORDULÓS KÜLÖNKIADÁS
Várjatok!
- Mikayla Red. - Mi a fene?
Ez őrületes.
Minden pontosan ugyanolyan.
Nem furcsa neked?
- Remélem, én is. - Hogy vagy?
- Örülök, hogy itt vagy. - Istenem!
- Gyere! - Húsz év!
Nem voltál ebben a nappaliban, igaz?
Kétszer is jártam a díszletben.
Csak a forgatáson, nem a tényleges jelenetekben.
Nem.
Mert te inkább Hannah életének része voltál.
Hannah életében voltam.
Őszintén szólva azt hittem, hogy ez jobban meg fog hatni,
hogy nagyon elérzékenyülök, és nem tudom visszatartani a könnyeimet.
De valójában nagyon jó móka volt.
- Nagyon szuper. - Igen. És nekem…
- eléggé hiányzik. - Hihetetlen.
Mire emlékszel a forgatásból?
Mert olyan sok minden homályos volt.
Emlékszem, hogy kékben voltam, furcsa sminkkel.
- Amikor ufók voltunk? - Igen.
Johnny?
Várjatok, nincs itt kint.
- Milyen kár! - Szia, lúzer!
Emlékszem, hogy rondának éreztem magam.
Az biztos.
Mert 15 évesen szép akartam lenni,
és magamra nézve…
Ha visszanézem, tényleg kegyetlenek voltunk.
- Nagyon gonoszak. - Olyan volt.
- Soha nem. - Festett szőke.
- Rúzsoska. - Hülye luvnya.
- Utállak. - Kit érdekel!
Szerintem igazából a felét sem úsztuk volna meg annak, amit mondtak.
- Biztosan nem. - Gonosz voltam. Sajnálom!
- Most jóvátehetjük. - Igen.
Mutassak valamit, amit szerintem imádni fogsz?
- Igen. - Oké. Gyere ide!
- Egy ajándék neked. - Ne már!
Remekül illik a piros pulcsidhoz.
Mikayla Redként jöttél.
Igen!
Várj, a kontyom útban van.
- Nézz rám! Visszatértem! - Nagyon aranyos.
Chanel kisasszony, pont erről van szó.
Tudod, mit? Nem haragszom érte.
- Tökéletes. A tiéd. - Ez elképesztő.
- Szeretlek. Te vagy a legjobb. - Kösz, hogy eljöttél, Selena!
Te vagy a legjobb.
Csúcs vagy. Nagyszerűen nézel ki.
Köszi! És ezután lesz egy előadásom.
Lesz a „This Is the Life” és a „The Climb” is.
A „This Is the Life” volt az első Hannah Montana-dal.
De most, hogy mindenki ismeri és énekli,
- az csodálatos. - Nagyon aranyos.
Imádtam az egész Meet Miley albumot.
- Kultúrát teremtettél, bébi. - Te is.
- Oké, menjünk, Mikayla! - Oké, hajrá!
- Nagyon cuki. - Köszi!
Nagyon jó valakit már 20 éve ismerni.
Ez azt jelenti, hogy már majdnem 20 éve ismerlek.
- Ez fura. - Nagyon fura.
Most ti énekeltek!
Nagyon köszönöm, hogy itt vagytok!
Tudjátok, sokat gondolkodtam a huszadik évfordulón,
a „Hannah-szülinap”-on.
Mérges vagyok, amikor évfordulónak nevezik.
Ez nem akármilyen évforduló.
De olyan jó érzés ünnepelni,
és nem csak visszatekinteni, hanem a jelenben is élni,
körülnézni, és látni, hogy mindenki más is felnőtt.
Mind csodásan nézünk ki.
És azt is imádom, hogy ennyi új arc, ennyi fiatal van itt,
akik most fedezik fel a sorozatot.
Ez most egy igazán csodálatos ünnepe annak,
amit Hannah mindig is tett, hogy összehozta az embereket.
És most az a legszebb, hogy régebben úgy gondoltam Hannah-ra,
mint valami tőlem független dologra.
Szerepként tekintettem rá; bár én voltam az,
mindig azt gondoltam, mi lenne a legjobb Hannah-nak.
Nem mindig úgy tekintettem erre, mintha egybeolvadnánk.
És ami ebben a különkiadásban annyira tetszik,
hogy ez számomra egy újraegyesítése Hannah-nak és Miley-nak.
Néha tetszik, amit Hannah csinál, de Miley-t is nagyon szeretem.
Szeretném egybeilleszteni őket.
Cipősarkak kopogását hallom.
Szia!
Istenem! Hannah-sabb vagy, mint én.
Nézd! Összeillünk.
Illünk egymáshoz.
- Szia! - Szia!
Nagyon örülök, hogy találkozunk!
Mutatnom kell valami igazán őrületeset.
- Muti! - Oké.
Elolvadtam, és nagyon örültem, mikor megtudtam, hogy Hannah-n nőttél fel.
Gyakorlatilag kitapostad az utamat.
Mert amit a színpadon csinálok,
vagy ahol lehet, a piros szőnyegen, csak…
azért elhallgattattak.
De mivel te felvállaltad az úttörő szerepet
ebben 2012-2013-ban…
- Ez sokat jelent nekem. - Már nem kell
annyit küszködnöm, mert…
Te tényleg…
A világ… mintha rajtad próbálná ki.
Az, hogy látom, milyen művész vagy, hogy képes vagy erre, azt mutatja,
hogy a szíved, hogy becsülöd azt
a fiatalabb énedet, és azt, ami idáig eljuttatott.
Valójában erről szól ez a pillanat, ez az ünneplés:
arról, hogy szeressük a fiatalabb önmagunkat, tudva,
hogy a fiatalabb énem keményen dolgozott azért,
hogy nekem most ilyen életem lehessen,
és számomra ez mindig nagyon szórakoztató volt.
És pont ezért a ruhák, a színpad…
igazából azért turnézott velem a Jonas Brothers,
mert Nick a pasim volt, és nem akartam elhagyni.
Azt mondtam: „Akkor turnézom, ha jöhet a barátom.”
Ők meg: „Akkor ő nyitja a műsort.”
Bumm.
Mindig azt mondtam:
„Hát, sokkal jobb lenne, ha Nick is ott lenne.”
Sokkal szórakoztatóbb lesz, Nick, elmondva a keresztnevét.
Így hát mindig engem teszünk oda.
Anyukám ragaszkodott ahhoz, hogy mindig gyerekek között legyek.
Ez annyira jó. Nagyon nehéz.
- Nagyon jópofa volt. - Milyen érzés…
újra felvenni a parókát. Van valami olyan típus…
Csak kis hajpótlások. Ez mind az enyém.
- A tiéd? - Igen!
- Mi? - Csak kis pótlás van.
- Micsoda? - Igen, Hannah lettem.
- A frufru, az egész? - A frufru is az enyém.
Olyan hálás vagyok, hogy részese lehetek ennek.
Úgy nőttem fel, hogy Hannah-t néztem a nagyszüleim házában…
Ez nagyon sokat jelent. Olyan hálás vagyok neked!
Nagyon köszönöm. Csodálatos vagy.
- Oké. - Köszönöm.
Ne vegyél el ruhát! Visszamennek az archívba.
Ne aggódj!
Úgy érzem, abban a tütüben fogsz kimenni.
- Talán a bolerót elviszem. - Gondoltam.
A boleró illik hozzád.
TEEN TRENDS MENŐ DIVAT RANDIBAJOK ELKERÜLÉSE
Szerinted hogyan formálta Hannah Montana
a családod életét?
Nem tudom, milyen lenne az életünk a sorozat nélkül,
jobb vagy rosszabb.
Más családok nem élik át azt, amit mi.
Igen, nyilván rengeteg emlék kötődik ahhoz,
hogy ennyi éven át együtt dolgoztál apáddal
a forgatáson, és ma ő is itt van.
Új frizurával, hála nekem.
Milyen érzés neked?
Nagyon örülök, hogy itt van,
mert tudom, mennyit jelent a kapcsolatunk mindazoknak,
akik nézték ezt a műsort.
Amikor apámmal jól megvagyunk, az emberek is jobban érzik magukat.
Egyszerűen jó érzés, amikor a Cyrus család tagjai jól megvannak.
Annyira cuki!
Drágám, a te korodban csak két dolog lehet cuki.
A mókusok és a kiskutyák.
Van ötleted, hogy fogod ezt megoldani?
Apa, az a te feladatod. Apa vagy. Ez a dolgod.
Nagyon köszi, apa!
Szeretlek, Mile.
Én is szeretlek.
- Szia! - Szia!
Azt hittem, kicserélted a zárat.
- Apa. - Hogy vagy?
- Üdv itthon! - Nahát!
Ez elképesztő.
Nem fogod elhinni, pont ezt mondtam,
- amikor bejöttem. - Tényleg?
Bejöttem a nappaliba, és azt mondtam: „Otthon, édes otthon.”
Otthon, édes otthon.
Nem hiszed el, de minden olyan, mint volt,
kivéve téged és engem.
- Üdv itthon! - Ugye?
Milyen érzés újra a díszletben lenni?
Rögtön olyan érzés volt, mintha csak…
mindjárt kezdődne a következő felvétel, és ez normálisnak tűnik.
Már túl késő megtanulni a szövegemet?
A sorozatot nem nekünk írták, bár valahogy mégis olyan érzés.
Annyira tökéletes volt.
Mire emlékszel a közös meghallgatásunkból?
A srác, akit előttem hallgattak meg az apa szerepére, eljátszotta a jelenetét,
én meg arra gondoltam: „Ez a fickó nagyon jó.”
„Ez a fickó nagyon jó. Ő az apa.”
„Ő az apa.” Amikor kiment, bementem, és azt mondtam:
„Srácok, ő az apa, aki most ment ki.”
Mi meg anyával: „Hallgass már!”
Mindig olyan voltál, aki másnak adta a munkát.
De örülök, hogy te lettél az apa.
Ez már így volt.
Ez rólunk szólt. Megcsináltuk a kézfogásunkat.
- Együtt énekeltünk. - A kéz…
Emlékszel a kézfogásra?
Csak erre a részre. Emlékszel?
- Fel kell állnunk, ugye? - Oké.
- Azután nem emlékszem. - Próbáljuk meg! Én sem.
Valahogy így…
És aztán…
Apa, nem emlékszem.
- Aztán… - Oké.
Aztán valami ilyesmi. És most jön…
Országos bajnokok!
Apa, ez borzasztó.
- Valami ilyesmi volt. - Valami ilyesmi.
Megcsináltuk a kézfogást, elénekeltük a dalainkat,
és játszottunk pár jelenetet.
Soha nem gondolkodtam azon,
hogy a műsor sikeres vagy sem.
Erről nem beszélgettünk.
Gyakran kérdezik, hogy vajon tudtuk-e, milyen sikeres lesz a sorozat.
Nem ezért csináltuk.
Igen, egyszerűen mintha az életünk lett volna, nem igaz?
A művészet utánozta az életet, és fordítva,
és számomra te mindig Miley voltál;
szerintem épp ez a kettősségedben rejlő realizmus volt az,
ami összekötött a világgal.
Az egyik legviccesebb dolog volt az életemben
- benne lenni ebben. - Nekem is.
Jó, apa, mit szólnál egy felolvasópróbához,
ha egyszer átvennénk a szövegünket?
Hadd gondoljam át!
Csak vicceltem.
- Menjünk! - Csináljuk! Gyere!
- Jó. - Oké.
Ez az az asztal, ahol a Stewart családtagok beszélgettek.
Úgy érzem, kéne ennünk egy tál müzlit.
Ez az! Jó. Nézzük meg a szöveget!
- Istenem! - „Mindig emlékezni fogok rád.”
- Egyáltalán nem emlékszem erre. - Én igen.
„Elég kemény napod volt, nem igaz?”
„Úgy tűnik, mostanában egyre gyakrabban előfordul.”
„Nézz rám!”
„Régen úgy tűnt, hogy a kettős élet remek ötlet.”
Azért, mert remek ötlet volt.
Így volt lehetőséged…
Tudom.
Normális életet élni.
„Úgy tűnik, ez már nem igazán működik.”
„Drágám, semmi nem működik örökké.”
„Mint a felnyírt haj.”
„Egyik nap még divatos, de…”
Előbb-utóbb ezeknek a lokniknak is vége lesz.
„Azt akarod mondani, hogy ideje feladni Hannah-t?”
„Soha nem mondanék ilyet.”
„És Lilly vagy Jesse sem.”
„Az egyetlen, aki megmondhatja neked ezt…”
„Ne mondd…”
…hogy hallgassak a szívemre!
- Édesem, ez… - Vagy a vesémre, a lépemre…
„…vagy más testrészemre!”
- Ez a kedvenc részem. - Ez elég jó volt.
„Mit akarsz, mit mondjak?”
„Mondd azt, hogy ha feladom a titkot, akkor is minden rendben lesz.”
„Ezt nem mondhatom.”
„De ezt mondhatom.”
El fogsz tudni menni abba az iskolába Lillyvel.
Jesse-vel randizhatsz anélkül, hogy a fél világ utálná őt.
Fel kell adnod a magánéletedet.
„Akárhová is mész, az emberek mindig fel fognak ismerni.”
„És másként fognak bánni veled.”
„Megéri?”
„Csak te döntheted el.”
„A lépemre kellene hallgatnom.”
Egyébként ezt a sort is imádom.
Az édes mindenit! Ha leül a jelenet,
bedobod, hogy édes mindenit, és mindenki nevetni fog.
- Mindig. - Vicces volt.
- Nagyon jó volt. - Kösz, hogy eljöttél, apa.
Bármikor, kicsim.
- Szeretlek. - Szeretlek.
- Legjobbat mindkét világból. - Menjünk!
- Menj már! - Én menjek előre?
- Kifelé! - Erre?
- Igen. - Oké.
A kerti ajtót használhatjuk.
Gyere, menjünk! Utoljára.
Ott van Jason.
- Pont jókor. - Ott van.
Csukjuk be az ajtót!
Bemennek a szúnyogok.
Ma ünnepelünk, és ez megható, nem igaz?
Mert ahogy itt ülünk, ez…
valahogy egy fejezet lezárása is.
Mit mondanál a fiatalabb Miley-nak, ha visszamehetnél az időben?
A fiatalabb Miley-nak
azt mondanám el, hogy büszke vagyok magamra.
Tényleg volt egy elképzelésem az életemről.
Arról szólt…
hogy milyen érzés volt bennem, amikor megnevettettem az embereket.
Még azok a buta dolgok is, amiket a forgatáson csináltunk,
például leestünk a lépcsőn, vagy bénáztunk egy fiú előtt.
Imádom, amikor azt látom, hogy az emberek rajtam nevetnek.
Csá, skacok!
Egy légy vagyok!
Apa, ki tette az arcomat arra a pattanásra?
Görcsöl a nyakam. Ez a paróka nagyon nehéz!
Minden gyereknek azt üzenem,
hogy Hannah Montana szerint a répa menő!
Mile, tudod, mire való ez az izé?
Van rá tippem.
Én most…
Sziasztok!
Igazad van. Ez már nevetséges.
Azt hiszem, ha mondhatnék valamit a fiatalabb önmagamnak, az az lenne,
hogy büszke vagyok arra, hogy mindig úgy volt,
hogy amit tettem, az elsősorban a szívemből fakadt.
Mindig is az volt a célom, hogy a saját lehetőségeimhez mérten
jobbá tegyem a világot. És…
Tudod, akár kinevetnek,
akár valaki velem együtt énekli az általam írt dalt,
büszke vagyok arra, hogy azzal, hogy megosztom a dolgokat,
bátran megmutatom az érzelmeimet, beengedem az embereket az életembe,
segítem őket abban, hogy kevésbé érezzék magukat egyedül.
Utolsó kérdés.
Mit üzensz azoknak a rajongóidnak,
akik az elmúlt 20 évben melletted álltak?
Azt szeretném mondani a rajongóknak,
és nemcsak a Hannah Montana mostani huszadik évfordulója miatt,
hogy a legőszintébben köszönöm,
mert annyira gyönyörű az életem.
Bánt engem, és fájdalmas arra gondolnom,
hogy nem minden popsztárnak olyan az élménye, mint nekem.
De van az életemnek egy része, ami nagyon…
Ez igazán különleges számomra, és néha én…
Néha magányosnak érzem magam ezzel a tapasztalattal,
mert nem mindenki…
Nincs senki, akivel le tudnék ülni, és elmondhatnám…
„Ilyen az életem.” És pont emiatt…
Ilyenkor érzem…
Azért hatódom meg,
mert ahogy én öregszem, apám öregszik,
és az anyám is öregszik.
Annyi ember van, akik előkészítették számomra az utat,
hogy biztonságban érezzem magam ebben az életmódban.
Rendkívül szerencsés vagyok, hogy ennyi szeretet
vesz körül a családomban. És most…
más módon találok rá a szeretetre, olyan szeretetre…
amelynek köszönhetően úgy érzem, hogy a nőiességem
következő szakaszában valakivel közös életet építhetek.
Azt hiszem, ez… Szerintem mindenkinek van egy olyan álma,
hogy szeressék, és én mindig is éreztem ezt különböző forrásokból,
főleg azoktól a millióktól,
akik a koncerteken „Szeretlek” táblákkal állnak,
vagy ezt kommentelik, de most, hogy ezt átélem,
és elképzelem, milyen lehet az elkövetkező 20 évem,
az teljesen más lesz, mint ahogy a sorozatban képzeltem.
De remélhetőleg sok minden változatlan marad.
A viccek, a bölcsesség, a konyhában töltött kellemes pillanatok,
és az, hogy a napot a kanapén ülve, egy dal írásával zárjuk.
De az egyetlen különbség az, hogy, tudod, ez az enyém lesz.
Csak az enyém lesz.
Nem fogják világszerte sugározni.
Különleges meglepetéssel készültél a rajongóknak
ennek a fejezetnek a lezárásaként.
Szóval mostantól tiéd a pálya.
Csináljuk!
- Köszönöm. - Annyira megható!
- Szeretlek. - Tényleg sírok.
Szeretlek.
- Menjünk! - Menjünk!
- Nagyon jó, és vicces. - Ez vicces.
- Igen. - Szerintem…
ha hagynál pár embert bent…
Menjünk!
Megtiszteltetés volt a 20 éves Hannah Montanát ünnepelni.
Óriási szeretettel gondoltam vissza minden emlékre.
Hannah indított el az utamon, de a rajongók adták nekem ezt az életet.
- Egy fogadalmi gyűrű. Istenem! - Boldog születésnapot!
- Nem semmi! - Istenem!
- Boldog szülinapot, Hannah! - Noah!
Köszönöm.
HANNAH MONTANA: 20. ÉVFORDULÓS…
Korábban említettük, hogy…
amikor csak kellett egy kislány a jelenetbe,
mindig feláldoztuk Noah-t. Mert „Noah elérhető.”
Istenem! Mindig a közelben voltam, mert annyira imádtam a díszletet.
- Igen. - Olyan jókat szórakoztunk.
Olyan sok kislánnyal játszottam,
- meg persze az anyukákkal is. - Az biztos.
Elképesztő volt.
Boldog huszadik szülinapot, Miss Montana!
Köszönöm, Noey.
Köszönöm.
- Szeretlek. - Szeretlek titeket!
- Szeretlek. - Én is szeretlek, anya!
Imádok Hannah lenni.
Imádom az egészet.
Ez itt Miley. Ez itt Hannah.
- Ez itt Hannah. - Ez egy kombináció.
Oké, ezért nem mondjuk azt, hogy „születés-nap”.
Azt mondjuk: „szülinap”. „A szülinapom.”
Ez a mai táskám.
Addig nem adom vissza, amíg hasznát veszem.
Szó szerint pités voltam tetőtől talpig.
Én meg mondtam, hogy jól pitézzen be!
A következő évadra hajtottunk.
Felvehetem a parókád?
Gondoltam, hogy azt akarod felvenni.
Azt mondták, Tishnek igaza van.
Thisnek igaza volt. Mindig igaza van.
- Igen. - Imádni fogja.
A feliratot fordította: Ildiko Bukta