Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Der er Hannah Montana-mani…
-De er vilde her til morgen… -Teenager…
-Hannah Montana! -Rollemodel for millioner…
Hannah Montana-fænomenet. Det erobrer verden.
-Som bare 14-årig… -Stjerne med det samme.
…På toppen af hitlisten.
Om dagen er hun en almindelig skolepige.
Hvis du tager en blond paryk på, bliver du pludselig…
Hannah Montana!
Hun var så perfekt der.
Tre ord, skatteminister…
HANNAH SOM PRÆSIDENT
…Hannah Montana.
Jeg må smutte!
Skønt at være hjemme.
STAB
Hannah! Hannah!
VI ELSKER DIG HANNAH
HANNAH DU ER DEN BEDSTE
Hannah! Hannah! Hannah!
Kom så!
Tillykke med 20-årsjubilæet.
Nu bliver jeg helt rørt.
Det er mig. Okay.
Hvordan kan der være gået 20 år?
Lad os gøre det.
SPIS BIG DADDY'S SURF SHOP
Wow. Se lige her.
Det er præcist,
som det var, da jeg forlod det. Hjem kære hjem, selv ben-bordet.
Jeg havde vist de leggings. Hannah havde dem i hvert fald.
GUITARTIMER RING TIL MIG
SØDE HAPSERE HÅNDCREME
Det er vel det, søde hapsere er.
Jeg spurgte aldrig, hvad søde hapsere var.
Den skal du ikke prøve.
Det er en joke fra 1. sæson.
Det her er surrealistisk.
Det er utroligt at være her.
Men jeg skal have fat i den ene person,
der måske husker mere om Hannah Montana end mig.
Alex!
Det har jeg altid drømt om.
-Se her. -Du skulle bare vide. Det er for vildt.
Som fan er det at være her
helt syret, at se dig i dette rum.
Og det er præcist, som jeg husker det.
Det føles som at komme hjem.
Jeg er lige ved at besvime,
så jeg kan kun forestille mig, at folk, der ser det her, ser dig
med dit blonde hår som Hannah Montana, tørklædet.
-Tørklædet skal være med. -Det er så vigtigt.
Capribukser.
Vi skal snakke om en hel masse.
-Fedt. -Er du klar?
-Ja. Jeg er klar. -Lad os gå i gang.
Wow. Hold da op.
-Skab stemningen. -Moderne.
Vi er langt væk fra alt det med leguaner.
Lagde du mærke til, hvor mange leguaner, der var i familien Stewarts køkken?
Rigtigt mange.
Hvis du kendte min far,
ville du vide, at hvis han skulle indrette en stue,
ville der være mange øgler.
Miley, det her er utroligt.
Der er gået to årtier,
siden Hannah Montana havde premiere og blev et kulturelt fænomen.
Programmet definerede en hel generation,
og det er noget helt særligt at være her med dig og fejre 20-årsjubilæet.
Hvorfor følte du, at det var den rigtige måde at vende tilbage til Hannah på?
Det, jeg elskede mest ved programmet og ved at være Hannah, var
at alle kunne se med.
Alle kunne have mig i deres stue.
Hvis jeg laver et show eller holder koncert,
er det udelukkende for dem, der kan være med.
For mig var det her en måde,
hvorpå jeg kunne invitere alle med til denne fest.
Det er egentlig for de fans, der voksede op sammen med mig,
et øjeblik hvor vi kan se på hinanden,
se hvor meget jeg har udviklet mig og forandret mig,
og se hvor meget de har støttet mig og fulgt mig
fra Hannah til Miley.
Det var ikke altid nemt.
Nogle gange var det en ret turbulent overgang.
Det føles som en chance for at reflektere over selve serien,
men også over hvor længe den kørte, og den loyalitet,
der var mellem mig og alle dem, jeg voksede op sammen med.
Hvordan fandt du på at lave en special?
Jeg lærte en masse af Dolly.
Én af de ting hun lærte mig,
som jeg er vild med, er at promovere noget, før det sker,
for så kan de ikke sige nej.
Jeg sagde, at der snart kom en Hannahversary special.
Der var ikke nogen.
Går det fremad med planerne for Hannah Montana-jubilæet?
Helt sikkert. Vi arbejder på det.
-Fortæl os om det. -Det kan jeg ikke.
-Bare lidt. -Se pandehåret.
Vil du lave noget for dine fans?
Det bliver en stor fødselsdagsfest. Tror jeg.
Jeg arbejder på det.
Mit team blev ved med at ringe: "Hvad er det her Hannahversary"?
Det findes ikke, men gid det gjorde.
Jeg føler, at hvis mine fans vil støtte mig, som de altid gør,
og vise, hvor meget man ønsker det.
Så jeg begyndte at snakke om et Hannahversary,
-før der fandtes et Hannahversary. -Det er jeg vild med.
Okay, lad os gå tilbage
til starten med, hvordan du overhovedet kom hertil.
Ved den første audition, hvad tror du så,
fik Disney til at bemærke dig?
Altså, karismaen, det unikke, modet og talentet.
Jeg hedder Miley Cyrus og er til audition til rollen som Hannah Montana.
Ja, det er din røde bluse, men du må indrømme,
at den klæder mig bedre end dig, og…
Først om… Det er om to måneder.
Og hvis du tror, at min bluse klæder dig meget bedre,
hvorfor gav du mig den så til jul?
Fordi du altid låner mit tøj.
Jeg har det skidt, for jeg låner aldrig dit, for du har ikke noget, jeg kan lide.
Nu har du noget, jeg kan lide, så kan jeg låne den, så du får det bedre.
Jeg skilte mig ud ved den audition
med både min svaghed og min styrke.
Jeg havde ingen erfaring med at spille skuespil.
Jeg kom direkte fra Nashville, Tennessee.
Jeg var en lille cheerleader.
Jeg ville helt ærligt bare skynde mig hjem,
så ingen stjal min plads på cheerleader-teamet.
Så jeg skilte mig vel ud,
fordi alt hvad jeg gjorde, var så autentisk.
Det var bare den, jeg er.
Ingen havde lært mig at være sådan.
Jeg havde ingen grund til at komme til L.A. og være selvsikker.
Faktisk ingen grund overhovedet.
Jeg sagde ligesom: "Jeg kan synge, jeg kan danse, jeg kan gå med paryk".
Og jeg…
Jeg var ikke så vild efter det.
Jeg ville faktisk… Jeg var lun på en dreng
i 6. klasse, så jeg ville bare tilbage til ham,
gøre ham til min kæreste.
Ikke noget med: "Hvis jeg ryger hjem, mor, vil det knuse mit hjerte".
Det var mere: "Jeg vil det gerne, men ellers
kan jeg stadig blive kærester med Jeff."
Hvor Jeff så end er nu…
Jeg ved, hvor han er, for jeg ser på hans Facebook af og til.
Han ved, hvilken Jeff jeg taler om. Der er to Jeff'er på min skole.
Jeg fik dem begge.
Tish.
Tag dig ikke af mig.
-Mor. -Vi skal bare lege lidt her.
-Okay. Se her. -Den lever jeg stadig for.
Jeg dør.
-Jeg har siddet her og husket ting. -Okay.
-Okay, min pige. -Jeg ved det.
Det var før Hannah.
Jeg elsker min lille cheerleader.
-Mile, se hvor lille. -Hvor er den sød.
-Det var vores liv. -Det er alt.
Det betyder så meget, når jeg ser tilbage,
for vi var så vilde med cheering.
Og du skulle træffe en stor beslutning.
-Cheerleading var dit liv. -Jeg elskede det.
Du skulle beslutte, om du ville
gå til auditions eller blive hjemme. Og du sagde: "Jeg gør det".
-Se, hvor god. -Er den ikke bare god?
Lille Miley.
-Du spildte noget. -Du!
-Nej, du. Okay. -Jeg tænkte "du".
-Jeg føler… -Jeg føler… Hvad?
-Miley. -Gary.
Jeg ringede selv til ham. Han skal fortælle historien.
Det er en fantastisk historie.
Hannah Montana skulle handle om en almindelig pige,
der har en hemmelig identitet som popstjerne. Jeg havde den skøre idé,
at vi kunne gøre en opdigtet popstjerne til en superstjerne i virkeligheden.
Det var noget af en mundfuld.
Det var derfor, vi holdt casting i 11 måneder. Der var kun to personer tilbage.
Og du var den her 12-årige pistol,
bare rå og ægte, direkte fra Tennessee.
I gik begge ud.
Der var ti personer i rummet. Og vi stemte om det.
Var det en jordskredssejr?
Det vil jeg gerne vide. Jeg føler, at det stod lige.
-Ikke et jordskred. -Det troede jeg ikke,
-det kan jeg bedre lide. -Det var ikke et jordskred.
-Og folk fremsatte deres argumenter. -Ægte meninger.
Jeg traf en beslutning, og jeg skrev en e-mail til teamet.
Jeg vil læse den e-mail for dig.
Der stod: "Vi er stolte af ikke bare at skabe fantastisk TV,
men også af at skabe stjerner. Jeg er parat til at satse på Miley.
Er hun en risiko?
Utvivlsomt."
Sandt.
-Mere end du vidste. -"Er hun en potentiel stjerne. Så absolut.
Og hvad der så end kommer ud af denne beslutning, er jeg glad for, at vi alle
kan mødes over en drink om et par år
og huske på dette øjeblik, hvor vi besluttede
at ignorere den sikre vej til fordel for den mere risikable
og den større belønning."
Det var det, du gjorde. Du fik det frem i dem. Du…
Det var det, du bidrog med.
-Derfor blev det en succes. -Tak, Gary.
-Miley, tak. -Mange tak. Tusind tak.
-Du har ændret mange liv. -Det har du. Mit.
-Flere end bare dit eget. -Tak. Tusind tak.
Du brillerede ved den audition. Hele din familie flyttede fra Tennessee.
I kommer til Los Angeles for denne enestående mulighed.
Var der noget kulturchok?
Jeg kom hertil i lårkort nederdel og klipklapper og så mig aldrig tilbage.
Ikke en eneste gang. Det kan min mor fortælle dig.
Der var aldrig et øjeblik, efter at jeg kom til L.A., hvor jeg havde hjemve.
Hvem var den første, du mødte fra besætningen?
Jeg tror, de første, jeg mødte, var Lilly og Oliver,
Mitchel og Emily.
De var erfarne skuespillere.
Jeg skulle finde ud af, hvordan jeg skulle passe ind i en besætning,
og de havde styr på det hele.
Mine venner, er de ikke… noget?
Jeg syntes, at Mitchel Musso var så sød.
Jeg var ligesom, okay.
Farvel, Jeff. Nu handler det om Mitchel.
Det var sådan, fedt.
Forelsket. Fint. Nu kører det.
Og så med Emily havde jeg ligesom en holdkammerat,
for jeg vidste ikke helt, hvad jeg skulle.
Det var bare sådan, kom her.
Jeg vidste, at vi ville være der for hinanden, når det gjaldt
vores timing, vores scener, ved prøverne.
Gjorde I noget til at begynde med for at knytte bånd?
-Tog I til Disneyland. -Vi tog på Panda Express.
Det var mit yndlingssted.
Jeg gjorde noget helt vildt.
På Panda Express var min livret
hvide ris, som jeg hældte Cola Light på.
-Hvad? -I stedet for sojasovs.
-Brugte jeg Cola Light. Det skal prøves. -Hvad?
Jeg var sådan: Emily!
Ikke så sært hvis hun tænkte, hvem er den bondeknold, de har hyret?
-Miley… -Nej, jeg er fra Syden,
på en måde, der er svær at… Men jeg har lige beskrevet det perfekt.
Hej, New York!
Din limousine er her vist.
Ja.
Kan vi ikke nok snakke om din paryk i afsnit 1?
Hvad foregik der?
Hør her, vi havde et lille budget.
Vi vidste ikke, om vi nogensinde ville gå i luften,
så vi kunne kun bruge så meget på Hannah Montana.
OMKLÆDNINGSRUM C
Da du så dig i spejlet for første gang
og tog den paryk på, hvad følte du så?
Jeg var Hannah Montana med det samme.
Det føltes bare normalt.
-Ja. -Det føltes naturligt.
-Hallo? -Det er mig. Lander om 20 sekunder!
Fedt! Lilly-advarsel, 19 sekunder.
Hun er din bedste ven, Miley.
Før eller siden må du fortælle hende, at du er Hannah Montana.
Jeg vælger siden.
Jeg spurgte dine fans,
hvad der var deres yndlingsøjeblikke fra serien.
Rigtigt mange skrev ind og sagde, at Jake
og Jesse-kærlighedstrekanten med dig var nogle af deres yndlingsplots.
Så i dag vil jeg vise dig en lille scene.
-Okay. -Er du klar?
-Ja. -Okay, lad os køre.
Mudderkager.
Jeg kan ikke svare lige nu, men jeg vil rigtig gerne høre,
hvad du har at sige, så læg en besked.
Jeg er ligeglad, hvor lang,
for jeg vil rigtig, rigtig gerne høre, hvad du har at sige.
All right, bip!
Hej, det er mig.
Jeg ville bare sige, at…
-Jeg er ked af, at jeg bragte dig… -…i den situation.
-Sagen er… -Uanset hvad du beslutter,
vil jeg bare have, at du er glad.
Er du klar over, hvor meget verden elskede den duo dengang?
Ja.
Okay, så nu, 20 år senere, Miley.
Ja. Hvem ville jeg vælge?
Jake eller Jesse?
Det kan jeg ikke, for de er begge derude i verden.
Jake.
Ved du hvorfor?
Han siger altid pæne ting om mig til pressen,
og jeg hører efter.
Og Jesse, jeg har intet hørt.
-Så jeg vælger Jake. -Giv op, Jesse.
Nej, jeg ved det ikke. Jeg er bare vild med Jake Ryan-fantasien.
-Godt svar. -Ja.
Jeg kan slet ikke fortælle dig, hvor mange gange jeg har set Hannah Montana-filmen.
Hvad var din reaktion, da man foreslog "Hoedown Throwdown"-dansen for dig?
Den var jeg helt med på.
Jeg er altid med. Jeg er festens midtpunkt.
Det er det gode ved mig, hvis de skriver det ind,
er det fint med mig.
Vi popper, locker, danser polka, giver den gas.
Kan du stadig huske den?
Ja, jeg har lige lavet den med Jamal Sims, og det var som at køre på cykel.
Vis klippet.
Hey!
Flot, flot, flot.
JAMAL SIMS KOREOGRAF
-Hey, hey, hey! -Du har det bedste af to verdener her.
Du godeste. Mi familia.
Tag mig med, træner.
Jeg er klar. Det er cykel…
-Cykel. -Bum. Vi gør det.
Så er det nu.
-Fem, seks, syv. -Seks, syv.
Kom så. Hey!
Vi gjorde det.
Færdig. Sådan.
Vi kan ikke tale om Hannah Montana uden at tale om mode.
Alle piger ville være hende, klæde sig som hende,
og alle drømte om at have det klædeskab.
Ja.
Mit klædeskab.
Da jeg så skabet, tænkte jeg: "Sådan et må jeg have".
Jeg sagde til Tish, kom herind, tag målene,
giv mig bøjlestativer på hjul.
Jeg vil have den knap, som man trykker på,
så alt kommer frem, alle taskerne,
alle skoene, der hvor det drejer rundt,
man kan gå glip af noget, hvis det bagved.
Lad os tale lidt mere om din mor.
Folk ved nok ikke helt, at hun var involveret i det hele.
-I den grad. -Men især, som du lige nævnte,
når det drejede sig om mode, så havde hun en vision.
Ja.
Min mor havde en vision for Miley endnu mere end for Hannah.
Vi kunne gå ind i en butik,
og vi kunne bare se forskel.
Sådan: Det er lige Hannah, det er lige Miley.
Sådan.
-Wow. -Du husker Hannahs klædeskab.
Vi byggede mit klædeskab efter det.
Ja, men jeg kan faktisk ikke huske, at jeg har været her på sættet.
-Virkelig? -Nej.
-Okay, nu skal du se. -Okay.
-Du bliver besat. -Jeg bliver besat.
Sådan. Det er længe siden.
Wow. Det er for sygt.
-For det første… -Den stjal jeg.
-…du stjal den fra mit virkelige skab. -Ja.
Den skulle ikke i arkivet endnu, vel?
Det her er en af mine favoritter. Rico.
-Den er ret smart. Ikke? -Jeg elsker den.
-Så god. -Den er god.
-Lad mig se, hvad jeg ellers genkender. -Okay.
Hvad har du ellers?
-Ingen glitter var sikker i vores hænder. -Overhovedet.
Hvis vi kunne få noget lim på det,
-satte vi en sten på. -Jeg elsker den.
-Hvad med dem her? -De er ægte.
-Er de ægte? -Ja, de er ægte.
-De er bare gode. -Ved du hvad?
-Jeg ville ikke have dem på. -Jeg kan huske det.
De var… ikke lige mig. Sig det ikke til Christopher Lawrence.
Denne er original.
-Kom lige fra catwalken. -Catwalk.
-Den er stadig god. -Vent, der var noget.
-Jeg kunne bruge den nu. Se, hvor sød. -Helt ærlig, så god.
-Husker du den? -Ja.
Se lige dig. Du ser pragtfuld ud.
-Den er fra pilot-programmet. -Er den?
Det mest ikoniske afsnit, med lagkagen i ansigtet,
hvor Lilly finder ud af, at hendes bedste ven,
Miley Stewart, er Hannah Montana.
Jeg var aldrig vild med disse jeans.
Hannah bar dem så mange gange.
-Det gjorde hun. -Med zebra…
-Her er den. -Fuldstændigt.
-Traume. -Og…
Jeg var aldrig…
-Jeg ved det. -Jeg hadede det look.
Og militærstøvlerne.
-Docs. -Det var ikke lige mig.
-Nej. -Se.
-Tish. -Når Disney shoppede,
-når Tish shoppede. -Nemlig.
Den her elskede jeg.
-Den husker jeg ikke. -Først i Hannah-filmen.
-Du godeste. -Det er… ja.
Ja, ja, ja.
-Den her. -Helt ærligt.
-Den er vanvittig. -Perfekt.
-Jeg er besat. -Jeg ville gå med den nu.
Forresten, vi har begge brug for det i vores skab.
-Slemt. -Se her.
Den er gammel. 20 år. Giv hende en chance.
Vi har brug for det.
Det er jo det, jeg siger. Du ville have glemt denne kjole.
Men når den drejer rundt, siger man, nåh, ja, den.
Okay, den er ikke min.
-Den der er faktisk min. -Er den?
-Ja. Jeg kan ikke lide den. -Den husker jeg ikke.
-Jeg kan ikke lide den boheme-Hannah. -Den her er ikonisk.
-Den lille nederdel fra filmen. -Ja.
RED CROWLEY MEADOWS
-Der, hvor jeg knuser Lucas Tills hjerte -Jeg elsker den her!
Det her er der, hvor jeg får en volleyball i hovedet i Hannah-filmen.
Hannahs stil udviklede sig, efterhånden som hun fik mere succes.
-Den blev i hvert fald dyrere. -Den blev mere eksklusiv.
Det er en mere elegant måde at sige det på.
Okay, der er tre parykker her.
En af dine, en af mine og en af Dollys.
-Jeg elsker det. -Lad os se. Okay, den her var
en senere sæson, da Hannah fik en lidt kortere frisure.
Den her var, da de mistede mig.
-Jeg mener det. -Vi sagde faktisk op.
Jeg ved det.
Vi spøger ikke med længden.
-De her er mere os. -Ja!
Det er forresten så sygt, at vi siger "os".
Lad os tale om forskellen mellem sæson 1 og sæson 4.
Parykken. Helt sikkert.
Jeg skulle have solgt ting, der sagde: "Vil turnere for parykker".
Jo bedre, turnéen gik,
jo bedre blev parykken.
-Endnu en af dine mindebøger. -Hvilken? Jeg ved det.
-Det var det, jeg ville vise dig. -Tish elsker mindebøger.
-Den kjole er fantastisk. -Jeg elsker den.
-Det siger jeg jo. -Jeg tænkte det lige.
Se, de her er søde af mig og Emily og Mitchel.
-Elsker det. -Det er så sødt.
I var alle så søde.
-Jeg foretrækker portrætter. -Gør du?
-Vi må bringe portrætter tilbage. -Ja.
-Jeg begyndte på dine, da du var to. -Det ved jeg.
-Så sødt. -Originalt.
-Dolly'en. -Den Dolly-fax, jeg elsker.
Jeg kan læse den ligesom hende.
"Hej, Miley." Det siger hun altid.
"Hej, Miley.
Da jeg fik de smukke blomster,
vidste jeg ikke, at det var 15-årsjubilæet for Hannah Montana."
Det siger hun altid. "Jeg er så stolt af dig."
"Du skal bare vide, at jeg altid er stolt af at være din tante Dolly,
både i Hannah Montana og på Thompson Station."
-Hyleskægt. -Jeg elsker dig, tante Dolly.
Så godt.
Det er så skørt at sidde her, for du var omkring 11,
-da vi lavede piloten. -Nemlig.
-Elleve. -Det ved jeg.
Det var bare vildt at tænke på
at rykke vores liv op og flytte.
-Ja. -Men når jeg ser tilbage,
var det helt ærligt det mest magiske nogensinde.
Tish, jeg bliver helt rørt, fordi jeg føler,
at når folk møder mig,
og de ser, hvem jeg er, og de ser, at…
jeg ved, hvad der er vigtigt for mig i livet.
Jeg elsker at være Hannah og at være Miley.
Jeg elsker mine figurer, men jeg er mest stolt af at være den, jeg er.
Du har altid lært mig at være i øjeblikket,
vær dig selv, og du har aldrig…
du forsøgte aldrig at holde fast i Hannah. Du ville have, at Miley udtrykte sig selv,
selvom det betød at miste alt det her.
-Ja. -Så det var altid,
du lærte mig at være mig selv. Og det er på grund af min mor.
Jeg elsker dig så højt.
Den æra på Disney Channel var meget formativ for mange af os.
-Vi havde Raven-Symoné. -Ja.
Vi havde Sprouse-tvillingerne.
Vi havde Selena Gomez. Demi Lovato.
-Hele besætningen i High School Musical. -Ja.
Hvordan var det for dig at være i centrum af den tid?
Det er pigen. Hun har navnet.
-New Jersey, Nebraska, Arizona. -Montana!
-Ja! Ja. -Hannah Montana.
Et af mine yndlingsminder er, da vi tog til New York for at reklamere.
Det var lige, da High School Musical blev udgivet.
Vanessa og Zac var så berømte.
De var de sejeste unger nogensinde. High School Musical var så stor.
Og de var kærester og alt muligt.
Og de elskede mig, for jeg var moden af min alder.
De sagde: "Hey, når vi skal møde pressen,
kan vi hente dig." Jeg sagde: "Ja, tak".
Så de hentede mig, og jeg fik lov at køre i en sort bil
med Vanessa og Zac og ankomme med stil.
Det var ligesom storhedstiden for Disney og de serier.
Det var ikke bare for børn.
Alle kendte Vanessa og Zac og High School Musical.
Disney var ikke bare for børn dengang.
Hvilken Disney-dreng
var du mest forelsket i dengang?
Hvilken Disney-dreng var jeg mest forelsket i dengang?
Min forelskelse i Zac voksede.
Det er ikke Zac fra High School Musical, jeg vil have.
Jeg kan lide dem muskuløse, lidt ældre.
Jeg var hemmeligt… okay, Dylan Sprouse var min kæreste.
-Han var den sødeste. -Var I rent faktisk kærester?
-Ja, han var min kæreste. -Vidste vi det?
Det ved jeg ikke. Der var vist et rygte, men det er sandt.
-Bekræftet. -Tak, fordi du bekræftede det for os.
Dylan var mit crush.
Deres far tog os med ud at spise sushi. Det var en hel kultur.
Og der var to for éns pris. Tag din bror med.
Hallo!
Du er jo en Disney kongelig, så jeg er nødt til at spørge,
hvad var den fedeste fordel, du fik lov at opleve dengang?
Den fedeste fordel.
Jeg er en Disney-legende nu, og jeg har Disney-parkering,
så der står "Disney Legend", når jeg parkerer.
Det er afgørende.
-Du kører frem siger goddag. -Der står Disney Legend, og jeg kører ind.
Smiler du hver gang?
Hver… Jeg tager et foto og sender det til alle, jeg kender, ligesom:
"Glem det ikke, glem det ikke".
Glem ikke, hvem du taler med.
Hvis nogen siger noget til mig, er det: "Disney Legend"-parkering.
F.eks. på en restaurant:
"Undskyld mig, hvor er jeres Disney Legend-parkering?"
-De siger, skat, det her er ikke… -Sådan, slap nu af.
Du er på Beverly Hilton, slap af.
Jeg ved det, men hvor er der parkering for legender?
-Åh, Gud… -Jeg elsker Disney Legend-parkering.
-Det fornemmer jeg. -Det er min yndlingsdel.
Det er utroligt. Kan du forklare mig,
hvordan Taylor Swift kom med i Hannah Montana-filmen?
Hvad angår den scene…
sæt kedlen over.
Til den scene ledte de efter…
Det kan mine piger lide.
Tish deromme med advokaten.
Taylor Swift kom med i Hannah Montana-filmen,
fordi det var i starten af hendes karriere,
og de ledte efter en, der helt autentisk, uden snyd,
optrådte i en lade.
Vi optrådte begge i laden.
Hun kom med i showet, og hun havde skrevet en sang
til Hannah Montana, eller måske to.
Hun skrev finalesangen, "You'll Always Find Your Way Back Home".
Den ære skal hun have.
-Den sang. -Fantastisk.
Den varer ved.
-Hun spiste med den. -For pokker da.
Vent.
Hej!
-Mikayla Red. -Vent, hvad pokker?
Det her er for vildt.
Nej, alt er identisk.
Føler du dig underlig?
-Forhåbentlig også mig. -Hvordan har du det?
-Så glad for, at du er her. -Du godeste.
-Kom indenfor. -20 år.
Du har aldrig været i den her stue, vel?
Jo, to gange på sættet.
Men kun på sættet, ikke i nogen scene.
Nej.
Du var mere en del af Hannahs liv.
Jeg var i Hannahs liv.
Jeg troede faktisk, at det her ville være mere overvældende,
og at jeg ville være super følelsesladet og ikke kunne styre tårerne.
Men det har faktisk været sjovt.
-Hvor sejt. -Ja, og jeg…
-Jeg savner det. -Det er for vildt.
Hvad husker du om optagelserne?
Så meget af det står uklart.
Jeg kan huske, at jeg havde den der underlige blå makeup.
-Da vi var aliens? -Ja.
Johnny?
Han her ikke herude.
-Ærgerligt. -Vi ses, din nar.
Jeg kan huske, at jeg følte mig grim i det.
Helt sikkert.
Vi var omkring 15, og jeg ville føle mig smuk,
og jeg var sådan…
Når jeg ser det igen, var vi ondskabsfulde
-Det er ret ondt. -Har været.
-Var det aldrig. -Flaskeblondine.
-Lip-syncer. -BH-udstopper.
-Jeg hader dig. -Rager det mig?
De ville ikke slippe afsted med at sige den slags.
-Overhovedet ikke. -Jeg var så led. Undskyld.
-Vi kan råde bod på det nu. -Ja.
Vil du se noget, jeg tror, du vil elske?
-Ja. Okay. -Okay. Kom herover.
-Det her er en gave. -Hvor sødt.
Og den passer til din røde sweater.
Du blev Mikayla Red.
Ja!
Vent, min knold er i vejen.
-Se mig. Jeg er tilbage. -Den ser så sød ud.
Frøken Chanel selv.
Ved du hvad. Jeg er ikke sur på den.
-Den er perfekt. Den er til dig. -Den er så fantastisk.
-Jeg elsker dig. Du er den bedste. -Tak, fordi du kom, Selena.
Det er du.
Du gør det så godt. Du ser fantastisk ud.
Tak. Jeg har en optræden efter det her.
Jeg synger "This Is the Life" og "The Climb".
"This Is the Life" var den første sang, jeg sang som Hannah Montana.
Nu kan jeg optræde med den,
-mens alle synger med. -Hvor er det sødt.
Hele albummet Meet Miley betød alt for mig.
-Du skabte en kultur, skat. -I lige måde.
-All right, lad os gå, Mikayla. -All right, sådan!
-Nuttet. -Tak, søde
Det er dejligt at have kendt nogen i omkring 20 år.
Jeg har kendt dig i næsten 20 år.
-Hvor sært. -Meget sært.
Jeg vil høre jer synge det.
Tusind tak, fordi I er her.
Jeg har tænkt meget på 20-årsjubilæet,
det her Hannahversary.
Jeg bliver så sur, når folk kalder det et jubilæum.
Det er ikke bare et jubilæum.
Men det er så sjovt at fejre det,
og ikke bare se tilbage, men også være i dette øjeblik
og se, at alle andre også er blevet voksne.
Vi ser alle fabelagtigt godt ud.
Jeg er også glad for at se så mange nye ansigter,
så mange unge, der lige har opdaget serien
for første gang, nu er det sådan en fantastisk hyldest
til det Hannah altid gjorde, nemlig at samle folk.
Nu er jeg glad, fordi førhen tænkte jeg på Hannah
som noget adskilt fra mig selv.
Jeg tænkte på det som en rolle, selvom det var mig,
tænkte jeg altid på, hvad der var bedst for Hannah.
Jeg tænkte ikke altid på det, som om vi var integrerede.
Det, jeg er vild med ved denne special er,
at det ligesom er min fortolkning af at smelte Hannah og Miley sammen.
Jeg kan lide meget ved Hannah,
men jeg kan også lide en masse ved Miley.
Så jeg vil sætte dem sammen.
Jeg hører hæle, og det er ikke mine.
Hej.
Hej, O-M-G. Du er mere Hannah, end jeg er.
Se! Vi matcher.
Ja, vi matcher.
Hej.
Det er så dejligt at møde dig.
Jeg vil vise dig noget rigtig sygt.
-Vis mig det. -Okay.
Jeg blev så rørt over at høre, at du voksede op med at se Hannah.
Du gik bogstaveligt talt, så jeg kunne løbe.
Det, jeg gør på scenen,
hvor jeg kan, gå på den røde løber og bare være…
Det blev jeg kritiseret for.
Men det er fordi, du tog en masse af balladen
for det i 2013-2013, sådan…
-Det varmer. -Jeg behøver ikke tage det
så meget, fordi…
Du virkelig…
Verden lod det gå ud over dig.
At se dig være den kunstner, du er,
at du kan gøre det her, viser bare,
dit hjerte og din påskønnelse
af dit yngre jeg og det, du har her.
Det er ligesom det, hele denne hyldest handler om,
at elske sit yngre jeg, og vide at
mit yngre jeg arbejdede så hårdt,
så jeg kunne have det liv, jeg har nu.
Og for mig var det altid sjovt.
Det er derfor, at tøjet, scenen…
Grunden til at Jonas Brothers var på turné med mig,
var, at Nick var min kæreste, og jeg ville ikke rejse fra ham.
"Jeg tager på turné, hvis min kæreste kommer med".
"Fint, så kan din kæreste være opvarmning."
Bum.
Jeg tænkte altid:
"Det bliver mere sjovt med Nick der".
Det bliver mere sjovt, Nick, vi er på fornavn.
Så vi satte altid mig først.
Min mor kæmpede altid for, at jeg skulle ses med andre børn.
Det er så godt. Det er så hårdt.
-Det var så sjovt. -Hvordan føles det
at tage parykken på igen. Er der nogen form for…
Det er bare små clip-ins. Det her er mig.
-Er det dig? -Ja!
-Hvad? -Jeg har kun et lille stykke.
-Vent, hvad? -Ja, jeg er blevet Hannah.
-Pandehåret og det hele. -Pandehåret. Det er mig.
Jeg er så taknemmelig for, at jeg måtte være med.
Jeg voksede op med at se Hannah hjemme hos mine bedsteforældre.
Det betyder bare så meget. Jeg er så taknemmelig.
Tusind tak. Du er det hele.
-Okay. -Tak.
Tak ikke mere tøj. Det skal tilbage i arkivet.
Bare rolig.
Fingrene væk fra skørtet der.
-Måske tager jeg boleroen. -Det anede mig.
Boleroen er lige dig.
Hvordan synes du, at Hannah Montana
formede din families liv som helhed?
Jeg ved ikke, om vores virkelighed havde været den samme uden serien,
på godt og ondt.
Ingen familie får virkelig lov at opleve det, vi gjorde.
Der er selvfølgelig så meget historie,
lige fra at arbejde med din far
i så mange år, og han er her i dag.
Nyklippet, takket være moi.
Hvordan føles det.
Jeg er vildt glad for, at han er her,
for jeg ved, hvor meget vores forhold betyder
for alle, der så serien.
Jeg tror, at når min far og jeg enes, har folk det bedre.
Det føles bare godt, når familien Cyrus kommer godt ud af det.
Han er så nuttet.
Skat, i din alder er der kun to ting, der er nuttede.
Egern og små hundehvalpe.
Nogen idé om, hvordan du får dig selv rodet ud af det her?
Far, det er dit job. Du er far. Det er det, du gør.
Tusind tak, far.
Jeg elsker dig, Mile.
Jeg elsker også dig.
Hey.
Jeg troede, du havde udskiftet låsen.
-Far. -Hvordan går det?
-Velkommen hjem. -Se lige.
Det er fantastisk.
Jeg sagde nøjagtigt det samme,
-da jeg trådte ind. -Virkelig?
Jeg trådte ind i stuen og sagde: "Hjem, kære hjem".
Hjem, kære hjem.
Du vil ikke tro det, men alle detaljer er, som det var,
bortset fra dig og mig.
-Velkommen hjem. -Ja, ikke?
Hvordan føles det at være tilbage på sættet?
Jeg følte straks,
at vi kunne råbe "Action" for et nyt afsnit, og det ville føles normalt.
Er det for sent for mig at lære mine replikker fra tidligere?
Serien var ikke skrevet til os,
selv om det på en måde føltes sådan.
Det var bare så perfekt.
Hvad husker du fra vores audition sammen?
Ham der var til audition som faren før mig, gjorde sit,
og jeg sad og tænkte: "Den fyr er god".
"Den fyr er god." Jeg tænkte: "Det er faren".
"Det er faren." Så da han forlod rummet,
gik jeg rundt i rummet og sagde:
"Venner, det var faren, der lige gik ud".
Mig og mor sagde begge: "Hold mund. Hold mund".
Du var altid klar til at give jobbet til den anden fyr.
Jeg er glad for, at du var faren.
Jeg kunne ikke ændre på det.
Det var tiltænkt os. Vi lavede vores håndtryk.
-Vi sang sammen. -Hånd…
Husker du håndtrykket?
Jeg husker kun den her del. Husker du?
-Vi skal stå op, ikke? -Okay.
-Jeg husker ikke resten. -Vi prøver. Jeg kan heller ikke.
Det er noget i stil med…
Og så…
Jeg kan ikke huske det.
-Og så… -Okay.
Og så noget i den stil. Og så…
Amerikanske mestre!
Far, det er slemt.
-Men ret tæt på. -Ret tæt på.
Vi lavede vores håndtryk, vi sang vores sange,
og vi spillede nogle scener.
Jeg tænkte aldrig på serien,
om den havde succes eller ej.
Det talte vi aldrig om.
Det bliver jeg tit spurgt om, om vi vidste, hvor populær serien var.
-Det var ikke derfor, vi gjorde det. -Det var ligesom bare vores liv, ikke?
Kunst efterlignede livet, der efterlignede kunst,
og du var altid Miley for mig,
og det var netop realismen i, at du var begge dele,
der skabte forbindelsen til verden.
Det var noget af det sjoveste i mit liv
-at være med i den serie. -Også for mig.
Okay, far, hvad siger du til at lave en gennemlæsning,
at gennemgå vores replikker én gang?
Lad mig tænke over det.
Nej, jeg driller bare.
-Lad os gøre det. -Godt. Kom.
All right.
Det her er bordet, hvor hele familien Stewart talte.
Vi burde have et par skåle morgenmad.
Nemlig. Okay. Lad os se på vores manuskript.
-Åh, Gud. -"Jeg vil altid huske dig."
-Det kan jeg slet ikke huske. -Det kan jeg.
"Du har haft noget af en dag, ikke?"
"Jeg ser ud til at have flere og flere af dem."
"Se mig lige.
At være to personer virkede som en god idé dengang."
"Det er fordi, det var en fantastisk idé."
Det gav dig ligesom chancen for…
Jeg ved det.
At leve et normalt liv.
"Det ser ikke ud til at fungere ret godt længere."
"Skat, intet fungerer for evigt. Det er ligesom min frisure.
Den var smuk engang, men…"
Før eller siden vil selv festen bagpå slutte.
"Siger du, det er på tide at opgive Hannah?"
"Det ville jeg aldrig sige.
Og det ville Lilly og Jesse heller ikke.
Den eneste, der kan fortælle dig det, er…"
"Åh, nej."
Sig ikke, jeg skal lytte til mit hjerte.
-Skat… -Eller min nyre, eller min milt…
"…eller noget andet vitalt organ."
-Det er min yndlingsreplik. -Den var ret god.
"Hvad vil du have mig til at sige?"
"Du skal sige, at hvis jeg opgiver hemmeligheden,
vil alt blive godt."
"Det kan jeg ikke.
Men det her kan jeg fortælle dig."
Du kan komme på den skole sammen med Lilly.
Du vil kunne komme sammen med Jesse uden at alle hader ham.
Du må opgive dit privatliv.
"Uanset hvor du tager hen, vil folk altid genkende dig.
Og de vil behandle dig anderledes.
Er det det værd?
Det kan kun du afgøre."
"Jeg skulle have lyttet til min milt."
Jeg er vild med den replik.
Søde hapsere. Hvis scenen løber tør,
smider man et par søde hapsere ind, så alle får noget at grine ad.
-Hver gang. -Det var sjovt.
-Det var fantastisk. -Tak, fordi du er her, far.
Når som helst, min tøs.
Elsker dig.
-Det bedste af begge verdener. -Nemlig.
-Ud. -Skal jeg følge efter?
-Ud med dig. -Den vej?
-Ja. -Okay.
Vi kan bruge terrassedøren.
Kom. En sidste gang.
Der er Jason udenfor.
-Når man taler om solen. -Der er han.
Vi glemte at lukke døren.
Myggene kommer ind.
Vi ser tilbage i dag, og det er følelsesladet, ikke?
For vi sidder her, og det er…
som at lukke et kapitel på en måde.
Hvad ville du gerne sige til den yngre Miley?
Til den yngre Miley
ville jeg nok sige, at jeg er stolt af mig selv.
Jeg havde virkelig en vision for mit liv.
Den handlede om…
hvordan min ånd følte det, når jeg fik folk til at grine.
Selv de dumme ting vi lavede under optagelserne,
som at falde ned ad trappen eller se dum ud foran en dreng.
Jeg elsker at se ud og se, at folk griner ad mig.
Howdy.
Se, jeg er en kopflue.
Far, hvem satte mit ansigt på den bums?
Jeg har krampe i nakken. Parykken bliver tung!
Jeg vil bare fortælle alle børn derude,
at Hannah Montana synes, at gulerødder er fantastiske!
Ved du, hvad den tingest gør?
Jeg har en ret god idé.
Jeg vil bare…
Hej, alle sammen.
Du har ret. Det her er latterligt.
Jeg ville sige til mit yngre jeg,
at jeg er stolt af at være forblevet mig selv,
at det, jeg har lavet, altid først er kommet fra hjertet.
Det har altid handlet om at gøre verden bedre
med det, jeg kan tilbyde. Og…
om det så er at blive grint af,
eller have nogen synge med på en sang, jeg har skrevet,
så er jeg bare stolt af, at jeg får folk til at føle sig mindre alene
ved at dele og ligesom være modig nok
til at være helt åben og lukke folk ind.
Sidste spørgsmål.
Hvad vil du sige til dine fans,
der har støttet dig de sidste 20 år?
Noget jeg ville sige til mine fans,
som ikke bare er fordi, det er 20-årsjubilæet
for Hannah Montana, er en dybfølt tak,
fordi mit liv er så smukt.
Og det gør ondt og smerter mig at vide, at ikke
enhver popstjerne får den oplevelse, jeg har fået.
Men der er en del af mit liv, der er meget…
Den er helt unik for mig, og nogle gange kan jeg…
Nogle gange kan jeg føle mig alene i denne oplevelse,
fordi det ikke er alle…
Der er ingen, jeg kan sætte mig sammen med og sige…
"Sådan er mit liv". Men det er der…
Det er der…
Det er derfor, jeg bliver så rørt,
fordi efterhånden som jeg bliver ældre, min far bliver ældre
min mor, hun bliver ældre.
Så mange af de mennesker, der har banet vejen for mig,
så jeg kan føle mig sikker i denne livsstil.
Jeg er uendeligt velsignet ved at have så meget kærlighed
i min familie. Og nu…
at finde kærligheden på en anden måde, finde kærlighed…
hvor jeg føler, at jeg tager næste skridt
ind i min kvindelighed og skaber et liv med nogen.
Jeg tror, at det … Alle har en fantasi
om at ønske at føle sig elsket, og jeg har altid følt det
fra mange forskellige steder,
især fra de millioner af mennesker,
der holder skilte op til koncerter med "Jeg elsker dig"
eller skriver i kommentarerne, men at mærke det nu
og forestille mig, hvordan mine næste 20 år vil se ud,
det bliver så anderledes, end det var i en TV-serie.
Men forhåbentlig vil meget af det være det samme.
Vitserne, visdommen, kvalitetstiden i køkkenet,
at slutte dagen med at sidde på sofaen og skrive en sang.
Men den eneste forskel er, at det vil være mit.
Det vil kun være for mig.
Det vil ikke blive sendt til hele verden.
Du har noget særligt til dine fans,
som skal afslutte dette kapitel.
Så jeg lader dig tage den herfra.
Lad os gøre det.
-Tak. -Det er så rørende.
-Jeg elsker dig. -Tid til at tude.
Jeg elsker dig.
Kom.
-Det er fantastisk og sjovt. -Så sjovt.
-Ja. -Jeg tror, at folk…
hvis du vil gemme noget af det.
Kom så.
Det har været en ære at fejre 20 år med Hannah Montana.
Og jeg set på hvert et minde med et hjerte fyldt af kærlighed.
Hannah gav mig min start, men mine fans gav mig dette liv.
-Det er en troskabsring. Ah, Gud. -Tillykke med fødselsdagen, Hannah.
-Arbeje! -Hold nu op!
-Tillykke med fødselsdagen, Hannah. -Noah!
Tak!
Vi talte om, hvordan,
hver gang der skulle være en lille pige i scenen,
ofrede vi altid Noah. "Noah er ledig".
Jeg var der altid, fordi jeg elskede sættet så meget.
-Ja. -Jeg havde det så sjovt på sættet.
Jeg spillede så mange små piger
-med så mange forskellige mødre. -Ja, ikke.
Det var vanvittigt.
Jamen, tillykke med 20-årsjubilæet, frøken Montana.
Tak, Noey. Jeg elsker dig.
Tak, mange tak. Du er den bedste.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker jer.
-Jeg elsker også dig. -Som din mor er jeg så stolt.
Jeg elskede at være Hannah dengang..
Jeg lever bare for det nu.
Det her er Miley. Det her er Hannah.
-Det her er Hannah. -Det er en kombination.
I Nashville siger vi ikke "fød-sels-dag".
Vi siger "fø'sdag". Sådan, "Det er min fø'sdag".
Det er min taske til i dag.
Den kan først komme i arkivet, før jeg er færdig med at bruge den.
Jeg åd bogstaveligt talt tærter for at overleve.
Jeg var bare, "Tøs, du skal give den gas!
Du skal være med!"
Må jeg bruge parykken?
Jeg tænkte, du gerne ville have den på.
De sagde: "Tish havde ret".
Tish havde ret. Det har hun altid.
-Det har hun. -Det vil hun elske.
Tekster af: Gitte Hovedskov