Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Je to mánie kolem Hanny Montany…
-Dnes ráno tu šílí… -Teenager…
-Hannah Montana! -Vzor pro miliony…
Hannah Montana je fenomén. Dobývá svět.
-V pouhých 14… -Přes noc hvězdou.
…žebříček Billboard.
Je normální školačka přes den.
A když nasadíte blonďatou paruku, najednou je z ní…
Hannah Montana!
Byla v tom tak dokonalá.
Čtyři slova, ministryně financí…
HANNAH PREZIDENTKOU
…Hannah Montana.
Musím letět!
STUDIA SUNSET GOWER
Je fajn být doma.
ŠTÁB
Hannah! Hannah!
FANDA HANNY Č. 1
Hannah! Hannah! Hannah!
MILUJEME TĚ HANNO
HANNAH VÁLÍ
Hannah! Hannah! Hannah!
Jedem!
Šťastné 20. výročí.
HANNAH MONTANA: SPECIÁL K 20. VÝROČÍ
Už začínám být naměkko.
To je pro mě. Tak jo.
No tak, jak už to může být 20 let?
Tak pojďme.
JEZ TAŤKŮV SURF SHOP
Ty jo. Dívejte na to!
Je to přesně tak,
jak jsem to tu nechala. Sladký domov, i ten stolek s nohama.
Ty legíny jsem myslím měla. Hannah je určitě měla.
LEKCE KYTARY PRO VÍC INFO VOLEJTE
SLADKÉ ĎOBKY KRÉM NA RUCE
Tak to jsou asi ty sladký ďobky.
Nikdy jsem se neptala, co to je.
Ani to nezkoušejte.
To je vtip z první série.
To je tak neskutečný.
Je neuvěřitelný tady být.
Ale myslím, že by měl přijít někdo,
kdo si toho o Hanně Montaně možná pamatuje víc než já.
Alex!
Bože, to jsem vždy chtěla udělat.
-Dívej na to. -Ani netušíš.
To je šílený.
Být jako fanynka tady,
je to jako sen vidět tě v tomhle pokoji.
A přesně takhle si to tu pamatuju.
Cítím se zase jako doma.
Mám pocit, že asi omdlím,
takže si umím jen představit, že jak tě tu lidi vidí
s tím blond účesem Hanny Montany, s tou šálou.
-Ta šála je hlavní. -Je to mega.
A capri.
Musíme toho tolik probrat.
-Těším se. -Připravená?
-Jo, jsem. -Tak jdeme.
Ty jo. Holka.
-To je atmosféra. -Moderní.
Jsme daleko od toho ještěrčího jádra.
Všimla sis někdy, kolik je v kuchyni Stewartových ještěrek?
Je jich hodně.
Ale kdybys znala tátu,
věděla bys, že kdyby měl on zařizovat obývák,
byl by takhle plný ještěrek.
Miley, tohle je neuvěřitelné.
Jsou to dvě dekády
od premiéry Hanny Montany, ze které se stal kulturní fenomén.
Tenhle seriál definoval celou generaci
a je fakt výjimečné tu být a slavit jeho 20. výročí s tebou.
Proč ses rozhodla, že tohle je správný způsob, jak se k Hanně vrátit?
Na tom seriálu a hraní Hanny jsem měla nejradši to,
že to může sledovat každý.
Každý mě může mít v obýváku.
Ale když mám vystoupení nebo koncert,
je to jen pro ty, kdo můžou přijít.
Ale tohle byl pro mě způsob,
jak na tuhle oslavu pozvat všechny.
Ale je to především pro fanoušky, kteří se mnou vyrostli,
nebo taková naše chvíle, kdy se na sebe podíváme,
na to, jak moc jsme vyrostli a vyvinuli se
a jak moc mě podporovali a sledovali,
jak se z Hanny stávám Miley.
Nebylo to vždy snadné.
Občas to byl trochu bouřlivý přechod.
A tahle chvíle je nejen ohlédnutí za samotným seriálem,
ale i za tou dlouholetou oddaností
mezi mnou a všemi, se kterými jsem vyrůstala.
Jak ten nápad na speciál vznikl?
Jasně, hodně mě toho naučila Dolly.
A jedna z věcí, co mě naučila
a kterou miluju, je propaguj to dřív, než to vzniklo,
protože pak tě neodmítnou.
Tak jsem začala říkat, že bude speciál k Hannahročí.
Žádný nebyl.
Nějaké plány k výročí Hanny Montany?
Určitě. Pracujeme na tom.
-Co plánujete? Napovězte nám. -Nemůžu.
-Jen něco málo. -Vidíte tu ofinu.
Uděláte něco pro fanoušky?
Představuji si takovou velkou oslavu.
Takže dělám na tom.
A z mého týmu mi pak pořád volali: „Co má být to Hannahročí?“
No, žádný není, ale chtěla bych.
A myslím, že když se za mě postaví fanoušci, jako to dělají vždy,
a ukážou, jak moc to chtějí…
Takže jsem mluvila o Hannahročí,
-než vůbec nějaké bylo. -To je tak skvělý.
Tak jo, pojďme se vrátit
úplně na začátek, jak ses k tomu vůbec dostala?
Co podle tebe na tom prvním konkurzu
na tobě lidi z Disney zaujalo?
No, charisma, jedinečnost, odvaha a talent, no ne?
Kamera B.
HANNAH MONTANA KONKURZ
Jsem Miley Cyrus a ucházím se o roli Hanny Montany.
Jo, je to tvůj svetr, ale musíš uznat,
že na mně vypadá mnohem líp…
Jsou to dva měsíce.
A jestli si myslíš, že můj svetr sluší mnohem víc tobě,
proč jsi mi ho dávala k Vánocům?
Protože ty si pořád půjčuješ mý věci
a mně je tě líto, protože já si tvý nepůjčuju,
protože nemáš nic hezkýho.
Tak jsem ti koupila něco hezkýho,
co si můžu půjčit.
Na konkurzu jsem jim asi utkvěla
jak svou slabostí, tak svou předností.
Neměla jsem žádné zkušenosti s herectvím.
Přijela jsem z Nashvillu v Tennessee.
Byla jsem malá roztleskávačka.
Jen jsem chtěla co nejdřív domů,
aby mi nikdo nevzal místo v týmu roztleskávaček.
Takže myslím, že jsem zaujala,
protože jsem všechno dělala naprosto autenticky.
Byla jsem to prostě já.
Nikdo mě neučil, jak taková být.
Neměla jsem proč přijet do LA plná sebevědomí, že na to mám.
Nebylo se o co opřít.
Ale byla jsem jako: „Zpívám, tančím, budu nosit blond paruku.“
A taky…
jsem to tak moc nechtěla.
Jen jsem chtěla… Líbil se mi jeden kluk
ze šestky a už jsem jen chtěla za ním
a sbalit ho.
Nebyla jsem: „Jestli pojedu domů, mami, zlomí mi to srdce.“
Spíš: „Budu ráda, když mě vyberou, a když ne,
aspoň můžu chodit s Jeffem.“
Kdekoli na světě teď Jeff je…
Já vím, kde je, protože občas koukám na jeho Facebook.
On ví, který Jeff to je. Na škole byli dva Jeffové.
Já dostala oba.
Tish.
Mě si nevšímej.
-Mami. -Jen si tu budeme hrát.
-Dívej na to. -Tím pořád žiju.
Já umřu.
-Jen jsem tu tak vzpomínala. -Aha.
-Holka. -Já vím.
Tohle bylo před Hannou.
Miluju mou malou roztleskávačku kovbojku.
-Dívej, jak je to malinký. -To je sladký.
-Tohle byl náš život. -Tím jsme žily.
Zpětně to pro nás hodně znamenalo,
roztleskávání jsme milovaly.
A ty jsi musela udělat velké rozhodnutí.
-Roztleskávání byl tvůj život. -Ano.
A pak ses musela rozhodnout, jestli budeš
dál chodit na konkurzy, nebo tu zůstaneš. A ty jsi řekla: „Jdu do toho.“
-Dívej na to. -Je to skvělý.
Malinká Miley.
-Něčím ses polila. -Ty.
-Ne, ty. Jasně. -Spíš ty.
-To je… -Spíš… Co?
-Miley. -Gary.
Osobně jsem ho zavolala. A nechám ho, ať to řekne on.
Je to skvělý příběh.
Měli jsme scénář Hannah Montana…
BÝVALÝ ŘEDITEL DC
…o normální holce
s tajnou identitou popové hvězdy. A měl jsem takový šílený cíl,
že uděláme z fiktivní popové hvězdy skutečnou superstar.
A byl to dost velký cíl.
A proto jsme ji hledali 11 měsíců. Zbývali nám poslední dva lidi.
A tys byla tahle 12letá střela,
taková neřízená, opravdová, typická holka z Tennessee.
Obě jste odešly.
Bylo nás tam deset a hlasovali jsme.
Bylo to drtivé vítězství?
To mě zajímá. Myslím, že to bylo těsné.
-Nebylo to drtivé. -To jsem si nemyslela.
-A jsem radši. -Nebylo to drtivě.
-A lidi přednesli argumenty. -Upřímné názory.
A já se rozhodl a napsal jsem týmu e-mail.
A teď vám ten e-mail přečtu.
Napsal jsem: „Pyšníme se nejen tím, že děláme skvělou televizní zábavu,
ale taky tvoříme hvězdy. Jsem ochoten to s Miley zkusit.
Je risk?
Nepochybně.“
Pravda.
-Víc, než jste tušili. -„Je potenciální hvězda? Rozhodně.
A cokoli z toho rozhodnutí vzejde, těším se, až se všichni
za pár let sejdeme u drinku
a budeme vzpomínat na chvíli, kdy jsme se rozhodli
vyměnit bezpečnou cestu za tu riskantnější
a za větší odměnu.“
Tohle se ti povedlo. To jsi v nich vzbudila. Ty…
Tohle jsi přinesla.
-Proto to mělo takový úspěch. -Díky, Gary.
-Miley, děkuju. -Děkuju. Díky moc.
-Změnila jsi hodně životů. -A ty můj.
-Nejen svůj. -Díky. Díky moc.
Takže jsi zaválela na konkurzu a celá rodina se odstěhovala z Tennessee.
Přijedete do Los Angeles za touhle jedinečnou příležitostí.
Měla jsi nějaký kulturní šok?
Holka, přijela jsem v minisukni a žabkách a nikdy se neohlížela.
Ani jednou. Máma ti to potvrdí.
Neměla jsem ani minutu, kdy by se mi v LA stýskalo po domově.
Koho z obsazení jsi poznala jako první?
Myslím, že jako první jsem poznala Lilly a Olivera,
Mitchela a Emily.
A oni byli zkušení herci.
Takže jsem se jen snažila přijít na to, jak zapadnout mezi herce,
kteří věděli, co dělají.
Mí kamarádi, nejsou… něco?
Mitchel Musso se mi moc líbil.
Takže jsem si říkala, dobrý.
Sbohem, Jeffe. Teď je tu Mitchel.
Takže to bylo super.
Mám objekt. Dobrý. Vše v pohodě.
A s Emily jsem cítila, že tu mám parťáka,
protože jsem moc nevěděla, co dělám.
Takže jsem měla ji.
A věděla jsem, že se podržíme, když přijde
na načasování, naše scény, zkoušení.
Podnikly jste na začátku něco, abyste se sblížily?
-Šly jste třeba do Disneylandu? -Šly jsme do Panda Express.
To jsem milovala.
Udělala jsem něco drsnýho.
V Panda Express jsem si ráda dávala
bílou rýži politou dietní kolou.
-Co? -Místo sójové omáčky
-jsem použila dietní kolu. Je to typický. -Co?
Ale říkám jí: „Emily!“
Nedivím se, že si říkala, jakou buranku to obsadili.
-Miley… -Ne, jsem z jihu,
až tak, že to je fakt těžký popsat. Ale popsala jsem to dokonale.
Ahoj, New Yorku!
Máš tu limuzínu.
Jo.
Můžeme prosím probrat tvoji paruku v prvním díle?
Co to mělo být?
Hele, holka, měli jsme malý rozpočet.
Nevěděli jsme, jestli vůbec seriál odvysílají,
takže do Hanny nemohli tolik investovat.
ŠATNA C
Když ses poprvé podívala do zrcadla
s nasazenou parukou, co jsi cítila?
Okamžitě jsem byla Hannah Montana a…
Cítila jsem se normálně.
-Jo. -Bylo to přirozené.
-Haló? -Čau, holka. Jsem tam za 20 sekund.
Super! Lilly tady bude za 18 sekund.
Je tvoje nejlepší kamarádka, Miley.
Dříve či později jí budeš muset říct, že jsi Hannah Montana.
Beru později.
Ptala jsem se fanoušků,
jaké jsou jejich oblíbené momenty ze seriálu.
Plno lidí napsalo,
že milostný trojúhelník s Jakem, Jessem a tebou byla jejich oblíbená dějová linka.
Takže ti dnes chci pustit jednu scénu.
-Dobře. -Připravená?
-Jo. -Tak pojďme.
Do prkýnka.
Ahoj, zrovna nemůžu k telefonu, ale fakt, fakt, fakt mě zajímá,
co mi chceš říct, tak mi prosím nechej vzkaz.
A je jedno, jak dlouhý,
protože fakt, fakt, fakt chci slyšet, co mi chceš říct.
Tak jo, píp!
Ahoj, to jsem já.
Jen jsem ti chtěl říct, že…
-Mě fakt mrzí, že jsem tě dostal… -…takhle do úzkých.
-Jde o to, že… -Ať se rozhodneš jakkoli,
-jen chci, ať jsi šťastná. -Jen chci, ať jsi šťastná.
Víš vůbec, jak moc ty dva tehdy svět miloval?
Ano.
Takže teď o 20 let později, Miley.
Jo. Koho bych si vybrala?
-Jake, nebo Jesse? -Asi…
To nejde, protože oba jsou tam venku.
Jake.
-Protože víš co? -No?
Vždycky o mně do tisku říká hezké věci
a já to vnímám.
A od Jesseho jsem neslyšela ani prd.
-Takže beru Jakea. -No tak, Jesse.
Nevím, vždy se mi líbila ta pohádka kolem Jakea Ryana.
-To je skvělá odpověď. -Jo.
Ani nevíš, kolikrát jsem viděla film Hannah Montana.
Co jsi říkala, když ti navrhli ten tanec „Hoedown Throwdown“?
Byla jsem pro.
Vždycky jsem pro. Jsem venkovanka.
To je na mně to dobrý. Když to tam napíšou,
já budu pro.
Pojedeme popping, locking, polka dotting.
Pamatuješ si to ještě?
Jo. Teď jsem to tančila s Jamalem Simsem a je to tam, je to jako jízda na kole.
-Pusťte to. -Pusťte to.
Hej!
Super, super, super.
JAMAL SIMS CHOREOGRAF
-Čau! -Ty tu máš to nejlepší z obou světů.
Bože můj. Mi familia.
Zapoj mě, trenére.
Jsem připravená. Je to kolo…
-Jako kolo. -Bum, rozjedem to.
Jdeme.
-Pět, šest, sedm. -Šest, sedm.
Jedem. Hej!
To by bylo.
Hotovo. Finiš.
Nejde mluvit o Hanně Montaně, aniž bychom zmínily módu.
Každá holka chtěla být ona, oblíkat se jako ona
a každý snil o té její šatně.
Ano.
Moje šatna.
Když jsem tu šatnu viděla, říkám: „Tu budu potřebovat.“
Říkám Tish: „Pojď sem a poměř to,
dáme věšákům kolečka.
Budu potřebovat ten čudlík, který jen zmáčkneš
a všechno vyjede“ Všechny ty tašky
a boty a otáčelo se to,
abys něco vzadu nepřehlídla.
Promluvme si víc o tvé mámě.
Myslím, že moc lidí neví, jak velkou součástí toho opravdu byla.
-Velkou. -Ale hlavně, jak jsi říkala,
když přišlo na tu módu, měla vizi.
Ano.
Moje máma měla vizi pro Miley ještě víc než pro Hannu.
Přišly jsme třeba do obchodu
a hned jsme poznaly rozdíl.
Jako tohle je celá Hannah, tohle je celá Miley.
Jsme tu.
-Ty jo. -Pamatuješ si Hanninu šatnu.
Dělaly jsme podle ní tu moji.
Jo, ale nevzpomínám si, že bych v ní na place kdy byla.
-Fakt? -Ne.
-Dobře, tak dívej na to. -Dobře.
-To tě dostane. -Dostane mě to?
Pojď. To už je doba.
Ty jo. To je mazec.
-Zaprvé… -To jsem ukradla.
-…to jsi mi ukradla z mojí skříně. -To jo.
Tohle ještě nepatří do archivu, jasný?
Ta je z mých oblíbených. Rico.
-Je to celkem šik, že? -Líbí se mi to.
-Skvělý. -Je to skvělý.
-Dívám se, co ještě poznám. -Dobře.
Co máš ještě?
-Aplikátor kamínků u nás nebyl v bezpečí. -To tedy ne.
Když jsme na to mohly dát lepidlo,
-skončilo by to s kamínky. -Miluju to.
-Zajímá mě, co tyhle. -Ty jsou originál.
-To je originál? -Jo, je to originál.
-Bože, ty jsou skvělý. -Víš co?
-Já je nechtěla nosit. -Já vím.
-Že? -Jo, měla jsi…
Byly…
Nebyly pro mě. Neříkej to Christopheru Lawrencovi.
Tohle je originál.
-Jdu rovnou z mola. -Z mola.
-Tohle je pořád dobrý. -Počkej, to se nosilo.
-To bych si vzala dneska. Koukej. -Fakt skvělý.
-Pamatuješ tohle? -Jo.
No páni. Vypadáš úchvatně.
-To je z pilotu. -To je z pilotu?
Ta nejikoničtější epizoda s dortem v obličeji,
kde Lilly zjistí, že její nej kámoška
je Hannah Montana.
Tyhle džíny jsem nikdy nemusela.
Hannah je nosila tak často.
-To jo. -S tím zebrovaným…
-Hele, tady. -Přesně.
-Trauma. -A to…
Nikdy…
-Já vím. -Ten outfit jsem nesnášela.
A ty army boty.
-Martensky. -To nebylo pro mě.
-Ne. -Hele.
-Tish. -Když nakupoval Disney,
-když nakupovala Tish. -Přesně.
Tyhle jsem milovala.
-Nevzpomínám si. -To je na začátku filmu.
-Bože můj. -To je… jo.
Ano, ano, ano.
-Tohle. -Tohle, no tak.
-To je šílený. -Je to dokonalý.
-Žeru to. -To bych si oblíkla.
Mimochodem, tohle potřebujeme v naší šatně obě.
-Hrozně. -Sleduj.
Je to starý. 20 let, dej tomu čas.
To potřebujeme.
To říkám, protože jinak bys na tyhle šaty zapomněla.
Ale když se k tobě dotočí, vidíš je: „No jasně, to.“
Tak jo, ty nejsou moje.
-Vlastně jsou. -Fakt?
-Jo, nemám je ráda. -Ty si nepamatuju.
-Bohémská Hannah se mi nelíbí. -Tohle je ale ikonické.
-To je sukně z filmu. -Ano.
-Tam zlomím Lucasu Tillovi srdce. -Tu miluju.
Miluju!
V tomhle mě praští do hlavy ten volejbalový míč ve filmu.
Hannin styl se vyvíjel s tím, jak se stávala slavnější.
-Byla víc luxusní. -Byla luxusnější.
-To zní na úrovni. -Jo.
Tak jo, jsou tu tři paruky.
Tvoje, moje a od Dolly.
-Skvělý. -Tak pojď. Tohle byla
pozdější série, kdy se Hannah trochu ostříhala.
Tady mě ztratili.
-Fakt. -Doslova jsme s tím sekly.
-Já vím. -To je tak,
že své centimetry bereme vážně.
-Toto jsme víc my. -Ano!
Mimochodem, je hustý říkat „my“.
Chceme mluvit o rozdílech mezi první a čtvrtou sérií.
Ta paruka. Rozhodně.
Přesně. Měla jsem udělat merch, kde by stálo:
„Turné za paruku.“
-To jo. -Čím lepší bylo turné,
tím lepší byla ta paruka.
-Jedna z tvých vzpomínkových knížek. -Která? Já vím.
-Tu jsem ti chtěla ukázat. -Tish miluje vzpomínkové knížky.
-Ty šaty jsou boží. -Miluju je.
-Že jo? -To jsem si říkala.
Hele, ty jsou skvělý, já, Emily a Mitchel.
-Krása. -To je hezký.
Byli jste tak zlatí.
-Miluju portréty. -Upřímně?
-Musíme zas udělat portréty. -To jo.
-Já s tvými začala ve dvou letech. -Já vím.
-Roztomilý. -Originální.
-Ach, Dolly. -Ten fax od Dolly miluju.
A umím ho přečíst jako ona.
„Ahoj, Miley.“ Tak to vždy říká.
„Ahoj, Miley.
Když jsem dostala ty květiny,
ani mi nedošlo, že už je 15. výročí Hanny Montany.“
Tohle vždy říkala. „Jsem na tebe moc pyšná.
Jsem navždy hrdá, že jsem tvá teta Dolly,
ať je to v Hanně Montaně, nebo v Thompson’s Station.“
-Legrační. -Mám tě ráda, teto Dolly.
To je tak dobrý.
Sedět tady je pro mě fakt šílený, protože ti bylo tak 11,
-když jsme točili pilot. -Já vím.
-Jedenáct. -Já vím.
Bylo fakt šílený jen pomyslet,
že se sebereme a přestěhujeme.
-Jo. -Ale zpětně
to byla ta nejkouzelnější věc na světě.
No, Tish, budu z toho tak naměkko, protože mám pocit,
že kdykoli mě lidi potkají
a vidí, kdo jsem a vidí…
Vím, co je pro mě v životě důležité.
Miluju být Hannah, miluju být Miley Cyrus,
miluju svou image, ale nejvíc hrdá jsem
na to, jaký jsem člověk.
A tys mě vždy učila žít okamžikem,
být taková, jaká jsem, a tys nikdy…
Nikdy ses nesnažila, ať zůstanu Hannou. Chtěla jsi, ať se Miley projeví,
i když to znamenalo, že ztratím tohle všechno.
-Jo. -Takže vždycky
jsi mě učila být sama sebou. A to je díky mojí mamince.
Mám tě moc ráda.
Ta éra Disney Channelu opravdu formovala mnoho z nás.
-Měli jsme Raven-Symoné. -Ano.
-Dvojčata Sprouseova. -Ano.
Měli jsme Selenu Gomez, Demi Lovato.
-Obsazení Muzikálu ze střední. -Ano.
Jaké to bylo, být ve středu toho dění?
To je ona. Ta… s tím jménem.
-New Jersey, Nebraska, Arizona. -Montana!
-Jo! Ano, ano. -Hannah Montana.
Jedna z mých oblíbených vzpomínek je, jak jsme jeli na propagaci do New Yorku.
A to bylo zrovna, když vyšel Muzikál ze střední.
Takže Vanessa a Zac byli hrozně slavní.
A byli nejvíc cool. Muzikál ze střední byl mega.
A oni spolu chodili. Byli vším.
A měli mě rádi, protože jsem na svůj věk byla vyspělá.
Tak říkají: „Hej, až pojedeme na promo,
můžeme tě nabrat.“ Tak říkám: „Jo.“
Tak mě nabrali a jela jsem černým autem
s Vanessou a Zacem a zastavili jsme vepředu.
A to byl vrchol Disneyho a těch seriálů.
Oni dávno nebyli děti.
Vanessu a Zaca a Muzikál ze střední všichni znali.
Disney tehdy nebyl jenom pro děti.
Který kluk z Disney
byl tvůj největší idol?
Můj největší idol z Disney.
Zac se mi líbil víc potom.
Zac z Muzikálu ze střední není ten, kterého jsem chtěla.
Líbil se mi trochu starší.
Tajně jsem… hele, chodila jsem s Dylanem Sprousem.
-Byl strašně hezký. -Tys s ním fakt chodila?
-Jo, byl můj kluk. -Věděli jsme to?
Nevím, možná se o tom jen spekulovalo, ale je to pravda.
-Potvrzuju. -Díky, žes nám to potvrdila.
Dylan byl můj idol.
Jeho táta nás bral na sushi. Žrala jsem celou tu kulturu.
A byli to dva v jednom. Jako, přiveď bráchu.
Haló!
Jako Disney šlechty se tě musím zeptat,
jakou nejskvělejší výhodu jsi tehdy měla?
Nejskvělejší výhodu.
Jsem Disney legenda, takže mám legendární parkování,
vždy tam stojí „Disney legenda“, když parkuju.
To se hodí.
-Přijedeš a: „Nazdar.“ -Vidím „Disney legenda“ a parkuju.
Že se vždy usmíváš?
Vždy… udělám fotku a pošlu ji všem, co znám, jako:
„Nezapomeň, nezapomeň.“
Nezapomínej, s kým mluvíš.
Kdykoli mi chce někdo něco říct, tak já „parkování Disney legenda.“
Kdekoli jsem, v jakýkoli restauraci:
„Pardon, kde máte parkování pro Disney legendu?“
-A oni: „Zlato, tady nejsi…“ -Jo, „uklidni se.“
Jsi v Beverly Hilton, klídek.
Já vím, ale kde máte parkování jen pro legendy?
-Bože, to je… -Miluju parkování Disney legendy.
-Vidím. -Miluju… to je to nejlepší.
To je úžasný. Můžeš mi vysvětlit,
jak se Taylor Swift dostala do filmu Hannah Montana?
Jasně, takže ta scéna…
vytáhni popcorn.
Do té scény hledali…
Jen se směje.
Tish tam stojí s právníkem.
Takže Taylor Swift se do filmu Hannah Montana dostala,
protože to byl tehdy začátek její kariéry
a hledali někoho, kdo by autenticky, nic ve zlým,
uměl vystoupit ve stodole.
Obě jsme zpívaly ve stodole.
Takže přišla vystoupit a taky napsala písničku
pro ten film, možná i dvě.
Napsala závěrečnou píseň „You’ll Always Find Your Way Back Home“.
To je její zásluha.
-Ta písnička. -Hit.
Ustála test času.
-Ta se jí povedla. -Sakra.
HANNAH MONTANA: SPECIÁL KE 20. VÝROČÍ
Počkat.
Ahoj!
-Mikayla Red. -Ty jo, cože?
To je šílený.
Všechno je tu identický.
Je to divný pocit?
-Já snad taky. -Jak se cítíš?
-Nadšená, že jsi tady. -Bože můj.
-Pojď dál. -Dvacet let.
Tys v tom obýváku nebyla, že?
Dvakrát jsem byla na place.
Jen na place, ale ne na natáčení.
Ne.
Tys byla spíš v životě Hanny.
Jo, spíš s Hannou.
Upřímně jsem myslela, že mě to dojme víc
a že budu celá naměkko, že nedokážu zadržet slzy.
Ale je to fakt jen zábava.
-To je super. -To jo. A…
-Chybí mi to. -Je to mazec.
Co si pamatuješ z natáčení?
Protože to mám hodně v mlze.
Pamatuju si to divné modré líčení.
-Jak jsme byly za mimozemšťany? -Jo.
Johnny?
Počkat, on tu není.
-Smůla. -Měj se, blbko.
Cítila jsem se v tom ošklivá.
To určitě.
Bylo nám tak 15 a chceš vypadat hezky,
a já…
Když se na to dívám zpětně, byly jsme dost krutý.
-Bylo to zlý. -Vyhořelá.
-Neúspěšná. -Bloncko.
-Playbackářko. -Vycpáváš si podprdu.
-Nesnáším tě. -Je mi to fuk.
Myslím, že polovina těch věcí by jim neprošla.
-Rozhodně ne. -Byla jsem zlá. Promiň.
-Můžeme se usmířit. -Jo.
Chceš vidět něco, co tě podle mě nadchne?
-Jo. Dobře. -Fajn, tak pojď.
-Mám pro tebe dárek. -Prosím.
A krásně půjde k tvému svetru.
Byla jsi Mikayla Red.
Ano!
Počkej, vadí mi tam drdol.
-Hele. Jsem zpět. -Moc ti to sluší.
Slečna Chanel, úplně.
Víš co? Není to špatný.
-Je to dokonalý. Je pro tebe. -To je úžasný.
-Mám tě ráda. Jsi nejlepší. -Díky, žes přišla, Seleno.
Ty jsi.
A sekne ti to. Vypadáš skvěle.
Díky. Pak budu vystupovat.
Zpívám „This Is the Life“ a „The Climb.“
-„This Is the Life“ byla první písnička. -Jo?
Zpívat ji teď, když ji všichni znají
-a budou zpívat, je super. -To je tak hezký.
Celé album Meet Miley bylo jako můj život.
-Stvořila jsi kulturu, kočko. -Ty taky.
-Tak jdeme, Mikaylo. -Tak jo, ať to jde!
-Moc hezký. -Díky, holka.
Je fakt hezký, znát někoho 20 let.
Znamená to, že tě znám skoro 20 let.
-To je divný. -Hrozně.
Zazpívejte mi to.
Díky moc, že tu jste.
Víte, hodně jsem o tom 20. výročí přemýšlela,
Hannahročí.
Štve mě, když tomu lidi říkají výročí.
Není to jen obyčejné výročí.
Ale je taková zábava to slavit
a nejen se ohlížet zpátky, ale být i v přítomném okamžiku
a vidět, jak i všichni ostatní vyrostli.
Všichni vypadáme báječně.
A líbí se mi, že tolik nových tváří,
tolik mladých teď seriál objevuje
poprvé, tak je to úžasná oslava toho,
co Hannah vždy uměla, a to je spojit lidi.
A teď se mi líbí, že jsem vždy Hannu brala
jako něco, co je zvlášť mimo mě.
Brala jsem ji jako postavu, i když jsem to byla já,
vždy jsem uvažovala, co je nejlepší pro Hannu.
A většinou jsem to nebrala tak, že jsme propojené.
A na tomhle speciálu se mi líbí,
že nyní si beru zpět spojení mezi Hannou a Miley.
Líbí se mi něco, co dělá Hannah,
ale taky mám hodně ráda Miley.
Takže je chci spojit.
Slyším podpatky, a já to nejsem.
Ahoj.
Bože, jsi víc Hannah než já.
Hele! Ladíme.
To teda.
-Ahoj. -Ahoj.
Tak ráda tě poznávám.
Musím ti ukázat něco fakt hustýho.
-Ukaž. -Tak jo.
Fakt mě dojalo a nadchlo,
že jsi vyrůstala na Hanně.
Díky tobě můžu dělat, co dělám.
To, co dělám na pódiu,
že můžu jít na červený koberec a být jen…
To mě dostalo.
Ale to proto, že tobě to hodně dali sežrat
v těch letech 2012-2013…
-Toho si moc vážím. -Já to už tolik
nemusím řešit, protože…
Ty jsi fakt…
Svět si to na tobě vybil.
Vidět, že jsi umělkyně, jaká jsi,
a dělat tohle, to jen dokazuje
tvoje srdce, a že si vážíš
svého mladšího já a toho, jak ses sem dostala.
Přesně o tom celá tahle oslava je,
o lásce ke svému mladšímu já a vědomí,
že jsem jako mladá tvrdě pracovala,
abych mohla mít takový život,
ale mě to vždycky moc bavilo.
A proto to oblečení, pódium…
Jonas Brothers se mnou byli na turné jen proto,
že Nick byl můj kluk a já ho nechtěla opouštět.
Říkám: „Pojedu na turné, když může jet můj kluk.“
A oni: „Fajn, může dělat předskokana.“
Bum.
Vždycky jsem říkala:
„Bude větší sranda, když tam bude Nick.“
Bude to větší sranda, zmíním Nicka, tykáme si.
Vždycky jsme to dělali tak.
Máma se vždy snažila, ať jsem mezi ostatními dětmi.
To je skvělý. Je to moc těžký.
-Byla to sranda. -Jaký je pocit…
nasadit si zase tu paruku? Máš nějaký druh…
To je jen příčesek. Tohle je moje.
-To je tvoje? -Jo!
-Co? -Mám jen příčesek.
-Počkat, co? -Jo, jsem Hannah.
-I ta ofina? -I ta ofina, je to moje.
Jsem tak vděčná, že můžu být u toho.
Vyrostla jsem na Hanně, vždy jsem koukala u prarodičů…
Moc to pro mě znamená. Jsem ti tak moc vděčná.
Díky moc. Jsi úžasná.
-Tak jo. -Díky.
Neber žádný další oblečení, musí do archivu.
Neboj.
Čekám, že odejdeš v té tutu sukni.
-Možná vezmu to bolerko. -To jsem čekala.
To se k tobě hodí.
TEEN TRENDY MÓDA, VZTAHY
Jak myslíš, že Hannah Montana
změnila život vaší rodině?
Nevím, jestli by naše realita bez toho seriálu byla stejná,
v lepším nebo horším.
Žádná rodina nezažívá to, co my.
Jo, samozřejmě máš dlouhou historii,
kdy jsi pracovala se svým tátou
tolik let, a on tu dnes je.
S novým účesem díky moi.
Jak se cítíš?
Jsem moc ráda, že tu je,
protože náš vztah moc znamená
pro všechny, kdo seriál sledovali.
Myslím, že když spolu vycházíme, lidi se cítí líp.
Je prostě dobrý, když spolu Cyrusovi vycházejí.
Je tak sladkej.
Zlato, ve tvým věku jsou sladký jen dvě věci.
A to jsou veverky a štěňátka.
Takže, napadá tě, jak se z toho vysekáš?
Tati, to je tvoje práce. Ty jsi táta. Tohle vy děláte.
Díky moc, tati.
Mám tě rád, Miley.
Taky tě mám ráda.
-Ahoj. -Ahoj.
Myslel jsem, žes vyměnila zámek.
-Tati. -Jak se máš?
-Vítej doma. -Dívej na to.
To je úžasný.
Tomu neuvěříš, řekla jsem to samý,
-když jsem přišla. -Fakt?
Přišla jsem do toho obýváku a říkám: „Sladký domov.“
Sladký domov.
Tomu neuvěříš, každý detail tu je, jak byl,
kromě tebe a mě.
-Vítej doma. -Že?
Tak jaký je pocit být zpátky na place?
Prostě hned jsem měla pocit,
že by mohli zavolat „akce“
a bylo by to normální.
Stihnu se ještě doučit text?
Ten seriál nenapsali pro nás,
ale skoro mi to tak v něčem připadalo.
Bylo to prostě dokonalý.
Ale co si pamatuješ z našeho společného konkurzu?
Ten chlap, co dělal konkurz přede mnou, hrál
a já tam sedím a říkám: „Ten je skvělej.
Ten je skvělej. To bude táta.“
To bude táta.“ Když odešel,
já vešel dovnitř a říkám:
„Lidi, ten, co teď odešel, to bude táta.“
Já a máma jen na tebe: „Zmlkni. Mlč.“
Vždycky jsi chtěl nechat tu práci druhým.
No, jsem ráda, žes byl táta ty.
To by změnit nešlo.
Tohle nám bylo souzený. Předvedli jsme náš pozdrav.
-Zazpívali spolu. -Po…
Umíš pořád ten pozdrav?
Pamatuju si jen tuhle část. Ty?
-Musíme se postavit. -Dobře.
-Dál si to ale nepamatuju. -Zkusíme to. Já taky ne.
Je to nějak tak…
A pak…
Tati, nepamatuju si to.
-A pak… -Dobře.
A pak nějak takhle. A pak…
Národní šampioni!
Tati, to je bída.
-Ale je to blízko. -Je to blízko.
Předvedli jsme pozdrav, zazpívali naše písně
a projeli pár scén.
Nikdy jsem nepřemýšlela,
jestli je seriál úspěšný.
O tom jsme nikdy nemluvili.
Dost se mě na to ptají, jestli jsme věděli, jak úspěšný je.
Proto jsme to nedělali.
Jo, spíš nám to přišlo jako náš život, že?
Umění imitovalo život imitující umění,
a tys pro mě vždy byla Miley
a to, že jsi skutečně byla obojí,
to myslím svět oslovilo.
Byl to jeden z nejvtipnějších zážitků,
-dělat tenhle seriál. -I pro mě.
Tak jo, tati, co kdybychom přečetli
nějaké naše scény?
Rozmyslím si to.
Ne, dělám si srandu.
-Jdeme. -Jdeme na to. Pojď.
-Tak jo. -Tak jo.
To je ten stůl, u kterého Stewartovi museli mluvit.
Upřímně mám pocit, že by tu měla být miska cereálií.
Přesně. Tak jo. Koukneme na scénář.
-Bože. -„Nikdy na tebe nezapomenu.“
-To si vůbec nepamatuju. -To já jo.
„Měla jsi perný den, co?“
„Těch mám poslední dobou víc a víc.“
„Koukni na mě.
Být dva lidi se tehdy zdálo jako tak skvělý nápad.“
Protože to byl skvělý nápad.
Dalo ti to šanci nějak…
Já vím.
Žít normálně.
„Ale už se to zrovna dvakrát nedaří.“
„Zlato, nic nefunguje věčně.
Jako můj mullet.
Bývala to móda ale…“
…jak čas běží, každá sranda musí skončit.
„Chceš tím říct, že je čas vzdát se Hanny?“
„To bych nikdy neřekl.
Ani Lilly, ani Jesse.
Jediný, kdo ti to může říct, je…“
„Ale ne.“
Neříkej, ať poslouchám srdce.
-Zlato… -Ani ledvinu, ani slezinu…
„…ani žádný jiný důležitý orgán.“
-To je moje oblíbená hláška. -Povedla se.
„Co chceš, abych ti řekl?“
„Že když se vzdám svého tajemství,
všechno bude dobrý.“
„To říct nemůžu.
Ale můžu ti říct tohle.“
Budeš moct chodit do školy s Lilly.
Budeš moct chodit s Jessem, aniž by ho nesnášela půlka světa.
Budeš se muset vzdát soukromí.
„Je jedno, kam půjdeš, lidi tě vždycky poznají.
A budou se k tobě chovat jinak.
Stojí to za to?
To můžeš rozhodnout jen ty.“
„Měla jsem poslouchat slezinu.“
Taky dobrá hláška, mimochodem.
Ježkovy brejle. Když bude ta scéna suchá,
přihodíš ježkovy brejle a všichni se budou smát.
-Pokaždý -To bylo dobrý.
-Bylo to skvělý. -Díky, žes přišel, tati.
Kdykoli, holka.
-Mám tě ráda. -Mám tě rád.
-Nejlepší z obou světů. -Pojď.
-Běž. -Mám jít za tebou?
-Mazej. -Tudy?
-Jo. -Dobře.
Použijeme dveře na verandu.
Tak pojď, ještě naposledy.
Venku je Jason.
-My o vlku. -Tam je.
Zapomněli jsme zavřít.
Nalítají tam komáři.
Dnes slavíme a je to dojemné, ne?
Protože tu sedíme a vlastně…
uzavíráme takovou kapitolu.
Co bys chtěla říct mladší Miley?
Mladší Miley
bych asi řekla, že jsem na sebe pyšná.
Měla jsem pro svůj život vizi.
A bylo to o tom…
jak se cítila moje duše, když jsem někoho rozesmála.
Třeba i ty blbosti, co jsme dělali na natáčení.
Třeba spadneš ze schodů nebo vypadáš před klukem trapně.
Miluju, když vidím, jak se na mě lidi smějí.
Nazdárek, sestřenko.
Hele, jsem moucha!
Tati, kdo dal na ten beďar můj obličej?
Chytám křeče do krku. Ta paruka je děsně těžká.
Jen chci říct všem dětem tam venku,
že podle Hanny Montany je mrkev skvělá!
Hej, Miley, nevíš, co ta věc dělá?
Asi mám dobrou představu.
Jen tady…
Ahoj, všichni.
Máš pravdu, začíná to být směšný.
Takže myslím, že jestli můžu svému mladšímu já něco říct,
tak to, že jsem hrdá, že jsem vždy zůstala upřímná
a cokoli jsem dělala, bylo to primárně od srdce.
Vždy jsem chtěla udělat svět lepším
v rámci toho, co můžu já nabídnout, a…
Ať tak, že někoho rozesměju
nebo že si někdo bude zpívat píseň, kterou jsem napsala,
jsem prostě hrdá, že pomáhám lidem necítit se sami
tím, že něco sdílím a jsem dost odvážná,
abych nosila srdce na dlani a pustila si lidi k tělu.
Poslední otázka.
Co bys řekla svým fanouškům,
kteří byli posledních 20 let po tvém boku?
Co chci fanouškům říct,
a nejen proto, že slavíme 20. výročí
Hanny Montany, je nejsrdečnější poděkování,
protože mám tak krásný život
a bolí a trápí mě, když vím,
že ne každá popová hvězda má tu samou zkušenost.
Ale je část mého života, která je velmi…
která je u mě velmi jedinečná a občas…
Občas se v tom můžu cítit osaměle,
protože ne každý…
Není nikdo, s kým bych mohla sednout a říct:
„Takový je můj život.“ Ale právě tím…
Právě tím…
A asi jsem tak emotivní proto,
že jak stárnu, táta stárne
a máma stárne.
Tolik lidí, kteří mi vydláždili tu cestu,
abych mohla v tomhle životním stylu cítit bezpečí.
Mám obrovské štěstí, že jsem měla tolik lásky
od své rodiny. A teď…
jsem našla jiný druh lásky, takovou…
kde cítím, jako bych dělala další krok
ve svém ženství a tvořím život s někým.
Myslím, že to je… Každý asi sní o tom,
že bude cítit lásku, a já ji vždy cítila
z různých zdrojů,
hlavně od těch milionů lidí,
kteří drží na koncertech ty cedule „Miluju tě,“
nebo to píšou do komentářů, ale zažívat to teď
a představovat si, jak bude vypadat mých dalších 20 let,
to bude úplně jiné než v seriálu.
Ale doufám, že většina bude stejná.
Ty vtípky, moudra, příjemný čas v kuchyni,
jak na konci dne sedím na gauči a píšu píseň.
Jediný rozdíl bude, že to bude moje, víš?
Bude to jen pro mě.
Nebude se to vysílat do světa.
Máš pro fanoušky naplánováno něco speciálního,
abys tu kapitolu uzavřela.
Takže teď to nechám na tobě.
Pojďme.
-Díky. -To je tak dojemný.
-Mám tě ráda. -Teď budeš teprve brečet.
Mám tě ráda.
-Jdeme. -Jdeme.
-Bylo to skvělý a sranda. -Je to sranda.
-Jo. -Myslím, že lidi…
Jestli tam něco z toho necháš…
Jdeme.
Byla čest oslavit 20 let Hanny Montany.
A na každou chvíli vzpomínám se srdcem plným lásky.
Hannah mi dala začátek, ale mí fanoušci mi dali tento život.
-Tady je prsten cudnosti. Panebože. -Všechno nejlepší, Hanno.
-Holka! -Bože můj!
-Všechno nejlepší, Hanno. -Noah!
Díky!
SPECIÁL K 20. VÝROČÍ
Mluvili jsme o tom,
jak kdykoli jsme na place potřebovali malou holku,
vždy jsme obětovali Noah. To bylo: „Noah může.“
Bože, byla jsem tu pořád, strašně jsem milovala plac.
-Jo. -Hrozně mě to bavilo.
Hrála jsem tolik holek
-s tolika mámama. -Já vím.
Bylo to šílený.
Tak šťastné dvacáté výročí, slečno Montano.
-Děkuju, Noey. Byla to zábava. -Mám tě ráda.
Děkuju. Jsi nejlepší.
-Mám tě ráda. -Miluju vás, holky.
-Já tebe taky. -Miluju tě. Jsem tak pyšná.
Bývala jsem ráda Hannou.
I teď se toho nemůžu nabažit.
Toto je Miley. Toto je Hannah.
-To je Hannah. -To je mix.
V Nashvillu neříkáme „narozeniny“.
Říkáme „narozky“. Prostě: „Mám narozky.“
Tohle je kabelka pro dnešek.
Nemůže jít do archivu, dokud ji nedonosím.
Na ten koláč jsem se těšila.
Říkala jsem: „Opři se do toho koláče,
ať nám zajistíš další díly.“
Půjčíš mi paruku?
Čekala jsem, že budeš chtít paruku.
Říkali: „Tish měla pravdu.“
Tish měla pravdu. Jako vždy.
-To jo. -Budeš nadšená.
České titulky Eva Haasová