Downloaded from YTS.BZ
Це тільки я така зациклена на мікропластику?
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Мікропластик тепер у всьому.
- Мікропластик. - Агов?
Мікропластик є в організмі кожного.
У крові, в шкірі.
Хлопці, у вашій калитці, у ваших яйцях.
Що? У мене в яйцях мікропластик?
- У тебе в яйцях мікропластик. - Зараз?
Ви просто зіпсували мені день.
ТЕПЕР Я — МІКРОПЛАСТИК
Пластик є у всьому, і ви постійно його поглинаєте.
Зубною щіткою ви заносите пластик до рота.
Жуєте жуйку? Вона з пластику.
Цей одяг? Він з поліестеру. Його роблять з пластику.
Ми не знаємо, що цей пластик з нами робить.
Він є всюди в нашому житті, і ми буквально не можемо від нього втекти.
Ви, я і всі навколо
маємо в мозку досить пластику, щоб зробити з нього ложку.
Ми виявляємо його всюди, не лише в мозку.
У крові, легенях, серці, судинах,
кишківнику, печінці, нирках,
грудному молоці.
Я — купа мікропластику.
І що? Що ви хочете від мене? Скажіть, бо я не знаю.
Я була в гастроентерологині,
і вона сказала, що взагалі не п'є фасовану воду
через мікропластик і його вплив на рак товстої кишки.
Також пластик виділяє цілу купу хімікатів.
Я була зла, коли дізналася,
що ці токсичні хімікати містять обезогени.
Знаєте, що таке обезогени?
Що більше технологій, то більше пластику в нашому організмі.
Через це зменшуються людські пеніси, яєчка,
меншає сперматозоїдів, і частіше стаються викидні.
Це так неймовірно й тривожно.
Що нам робити, щоб урятувати людство?
Які рішення цих проблем?
Спочатку можемо поглянути на наші домівки.
ПЛАСТИКОВИЙ ДЕТОКС
А зараз — особлива гостя цього вечора,
єдина і неповторна, офігенна Шанна Сван.
Маю сказати, так мене ще ніколи не представляли.
КРИЗА БЕЗПЛІДДЯ
Щоб зрозуміти, як шкодять хімікати з пластику,
потрібно побачити, як вони впливають на репродукцію.
Фертильність у всьому світі стрімко знижується.
У вашій книжці «Зворотний відлік» сказано, що сучасний світ
загрожує кількості сперматозоїдів і майбутньому людства.
Це мої слова, і я впевнена в цьому.
І це тісно пов'язано з хімікатами,
що зазвичай використовуються в пластику.
Про ці хімікати я говорю приблизно чверть століття.
Людей, як ніколи досі, хвилює,
як усі ці хімікати довкола впливають на наше здоров'я.
Водночас зросло вживання тестостерону.
Моя звична аудиторія — інші науковці.
Майже всі свої статті я публікувала в наукових журналах.
І я зрозуміла, що це не спрацювало.
- Людські пеніси меншають? - Так.
Шанно, з цього треба було й почати!
Тепер я слухаю максимально уважно.
Це прямо стосується мене, Шанно.
Зараз у світі багато криз.
Я не хочу лякати людей, але хочу розповісти їм,
що це теж серйозна криза.
На неї теж необхідно звернути увагу.
І якщо йдеться про наше виживання як виду,
можливо,
це одна з найсерйозніших.
САН-РАМОН КАЛІФОРНІЯ
Щоб зрозуміти вплив цих хімікатів,
що шкодять нашому організму,
можна поглянути на пари, яким дуже складно завагітніти.
- Привіт! - Привіт! Як справи?
- Монік? - Так, Монік — це я.
- Шанна. - Дуже приємно.
Ми взяли шість пар, що намагаються зачати,
але не можуть.
ДЖУЛІ І ЕРІК
Питання стоїть так: якщо знизити контакт людей з хімікатами,
що містяться в пластику, чи зможемо ми змінити їхню фертильність?
- Привіт. Як ви? - Привіт!
Розкажіть мені трохи, чому ви хочете це зробити?
- Заради дитини. - Так.
Ми працюємо над цим уже давно.
Ми намагаємося зачати вже 22 місяці.
Десь після року ми подумали:
«Дивно, що нічого не відбувається».
Ми намагаємося, відколи одружилися.
Тобто майже два роки.
Ми намагаємося завагітніти понад десять років.
Два з половиною роки? Так.
ДЖУЛІ І ЕРІК
Треба постійно займатися сексом, робити ці тести.
Це все стає…
Це не весело.
Скажи, як ти себе називаєш.
Я кажу: «Знаєш, Джулі, я не людина-дилдо».
А потім ми переходимо до справи,
і я радий бути людиною-дилдо.
Але це така дегуманізація.
- Я дуже чекаю на відповіді. - Чудово.
- Чудово, так. - Так.
Правда, добре було б усе з'ясувати?
Перейдемо до речей.
- Добре. - Добре?
Ось це пластик.
Це тримісячне втручання…
Чому б тобі не прочитати?
…щоб подивитися, як зменшення ваших контактів
з пластиком і хімікатами з пластику
вплине на фертильність.
Це не якесь там «наукове дослідження».
Контрольної групи немає.
Це маленький експеримент.
І всі ці пари безплідні, але з незрозумілих причин.
У їхньому способі життя немає нічого підозрілого,
окрім хімікатів у побутовому середовищі.
Ці хімікати всюди.
Вони скрізь у нашому щоденному житті.
У твердому пластику.
У м'якому пластику.
У тканинах.
На кухні повно очевидних прикладів.
Від посуду й кухонних дощок
до пакетиків чаю та капсул кави
і різноманітних контейнерів.
Пакування продуктів зазвичай з пластику.
І при нагріванні ці хімікати потрапляють у нашу їжу.
Вони часто там, де їх не видно,
наприклад, у шарі пластику в бляшанках
для супів чи напоїв.
Та це лише верхівка айсберга.
Вони в наших шафах.
У тканинах і барвниках нашого одягу.
У засобах особистої гігієни.
Від щіток до шампунів, дезодорантів і лосьйонів.
Вони в пахощах.
А наші діти тонуть у пластику з іграшок.
Отже, ми їх ковтаємо, вбираємо через шкіру.
Ми вдихаємо їх.
У будь-який можливий спосіб вони потрапляють у наш організм.
І, проходячи крізь наш організм,
вони завдають страшної шкоди.
Хімікатами в довкіллі ми й самі багато цікавились.
Дізнавшись більше про пластик,
я усвідомила, наскільки все серйозніше.
- Сам пластик. - О так.
Пластикове королівство, правда?
Цим ми теж часто користуємось.
Знаю.
Тепер я жити без них не можу.
У них є хімікати, які мене турбують.
Це проблема. Я користуюся ними щодня.
Гадаю, у нас багато такого.
Про пластик і мікропластик говорять дедалі більше,
та я й подумати не міг, що він є і в моєму організмі.
Спочатку ми викинули кухонну дошку.
Це вже полегшення.
Джерелом 35 % мікропластику в океані
є текстиль.
Боже мій. Ось іще.
Ця кімната — склад хімічної зброї.
- Так. - Це ти так кажеш.
Це лише для запаху.
Це той латиноамериканський засіб.
Коли дивишся на своє життя і скільки в ньому пластику,
він скрізь, по всьому дому.
Зараз я бачу річ і думаю: «Це треба викинути».
Окрім позбутися очевидного пластику у себе вдома,
я попросила пари спробувати такі зміни.
Старатись уникати їжі та напоїв у пластиковій тарі,
як з магазинів, так і з ресторанів.
Старатись уникати пахощів і парфумів.
Старатись користуватися лише натуральними засобами гігієни.
Уникати синтетичних тканин і нафтохімічних барвників.
І не брати до рук чеків.
Майже всі вони містять бісфенол А.
Можете його викинути?
- Вам не потрібен чек? - Ні.
Зараз я почуваюся так, наче ми в фільмі «Матриця».
Тобі кажуть: «Хочеш синю таблетку чи червону?»
Здається, я забула, котра з них та, що…
Він вибирає червону.
- Здається, я проковтнула червону. - Так.
Мені цікаво зрозуміти,
чи зможу я допомогти розгадати цю головоломку.
Дізнатися, чи зменшується число сперматозоїдів.
Якщо так, то чому?
І як це показати?
Цю головоломку я розгадую вже 25 років.
Опинилася я в цій галузі тому, що мене взяли до складу комітету
Національної академії наук
вивчати ці новітні хімікати,
яким дали назву «гормонально активні агенти в довкіллі».
ЗНИЖЕННЯ ЯКОСТІ СПЕРМИ ЗА 50 РОКІВ
Комітет дав мені цю статтю, що вийшла в 1992 році в Данії.
Там писалося, що за 50 років сперматозоїдів поменшало на 50 %.
Це дуже багато.
Спочатку я була скептична.
Я думала, таке зниження можна пояснити через інші чинники.
Ми перевірили дані.
І, на мій подив, нічого не змінилося.
Кількість сперматозоїдів знизилася на понад 50 %.
Тоді у мене справді розплющились очі.
До слова, у 2023 році ми з'ясували,
що ця тенденція стрімко посилюється.
Це зниження вдвічі швидше, ніж про це свідчили наші минулі дані.
У чому ж причина?
Занадто швидко, щоб річ була в генетиці.
Значить, довкілля.
МАЯМІ ФЛОРИДА
- Поговоримо про аналізи? - Так.
- Мені страшенно цікаво. - Так.
На початку дослідження ми заміряли,
наскільки кожен організм обтяжений хімікатами,
поглянувши на сечу.
Ми попросили здати сечу.
Як це читається…
«Флалатати»?
- Фталати? - Фталати.
З кого хочете почати?
Почнімо з Джессі. Мої мене можуть засмутити.
І я розплачуся.
Перша сторінка: у тебе багато фталатів.
- Багато фталатів. - Це буде потім.
- У тебе багато фталатів? - Ти не знала?
Дуже цікаво.
Це був шок.
Дуже страшно дізнатися, що ми накопичили стільки хімікатів.
Тут ми чітко бачимо, що наше теперішнє,
безперечно, призводить до, я сказав би,
неприйнятного рівня вмісту цих хімікатів.
Я поділяю ваше розчарування…
А потім ми беремо аналіз сперми й вимірюємо вміст сперматозоїдів.
Поглянемо на концентрацію.
Це число уявляє більшість людей.
- Гаразд. - Ну, коли я вивчаю зниження якості.
Отже, загальний показник рухливих сперматозоїдів
становить 23.
А бажано, щоб було не менше 40.
Ми проглянемо…
Коли Шанна говорила про аналіз моєї сперми,
я почувався, звісно, дуже дивно.
Не думаю, що більшість чоловіків бігає здавати аналіз сперми, поки…
не припече терміново все з'ясувати,
тобто, як правило, коли хочете завагітніти, але не можете.
Нижче цієї точки, тобто 48…
Зараз мені вперше реально пояснили,
чому цей показник не був оптимальним,
та й узагалі щось пояснили.
Ти практично субфертильний, нефертильний, залежно від того, як ти…
- Трохи страшно, так? - Так.
Отже, ти не зовсім чоловік через це чи як?
З тобою щось не так?
Але я думав: я мушу все це передивитися
і розібратися з цим, щоб спробувати народити дитину.
Коли я розповідаю їм про результати,
я хочу їх запевнити, що це не означає,
що вони не можуть завагітніти.
Сперма виробляється постійно.
На вироблення нової сперми йде 70 днів.
Саме тому ми вибрали тримісячний термін
для цього втручання.
Тому, гадаю, зараз ми кажемо:
«Зараз ситуація не супер.
Це може змінитися, і ви можете цьому сприяти».
Також ми звернемо увагу на зміну індексу маси тіла,
адже ці хімікати не тільки погіршують фертильність,
але й спричиняють інші проблеми зі здоров'ям,
зокрема підвищене ожиріння.
Ось набір речей для вас.
Потім ми даємо їм пакунок з речами,
що допоможуть їм менше контактувати з хімією.
Добра новина в тому, що існують прекрасні альтернативи.
Більшу частину пластику на кухні можна замінити металом,
склом, керамікою чи бамбуком.
Можна користуватися бамбуковими щітками та зубною ниткою
і знайти засоби особистої гігієни без запаху.
Потім, коли минуть ці три місяці,
ми перевіримо все ще раз і…
подивимось, чи знизиться вміст хімікатів чи, може, навіть…
вони завагітніють.
Я сповнена ентузіазму на ці 90 днів.
Я рішуче налаштована знизити показники
пластику чи хімікатів у нашому організмі.
А моє гасло: «Щаслива дружина — щасливе життя».
Тому я слухатимуся її і теж робитиму все необхідне.
Гарний картонний контейнер.
- Так, чудово. - Гарно.
Без пластику на всі 100 %.
Сподіваюся, ми завагітніємо.
- Було б неймовірно. - Так.
- Дитина — це було б чудово.
- Якісь не губчасті. - Це як люфа.
І ми завдяки цьому завагітніємо? Гадки не маю.
Безпліддя, принаймні для нас,
є запитанням: що в біса робити?
Ось ми це й робимо.
Хочеться, щоб воно знизилось за три місяці.
Сподіваюся на це.
- Сподіваюся, допоможе. - Так.
Не думаю, що хтось брав участь у цьому експерименті,
щоб побачити вплив на зачаття
і щасливе народження.
Не все так просто. Це нелегко.
Але це надзвичайно важливо.
Пластик — це величезна група штучних матеріалів.
На жаль, багато хімічних речовин, що додаються в пластик, токсичні.
Зокрема фталати
і бісфеноли.
Фталати роблять пластик м'яким і гнучким.
Бісфеноли, як бісфенол А, навпаки, робить пластик твердим,
як у дитячій пляшечці чи пляшці для води.
Ці хімікати ми називаємо руйнівниками ендокринної системи.
Ендокринна система — це гормони.
Гормони — це наші природні сигнальні молекули.
Ці такі собі повідомлення ми надсилаємо
мозку, серцю, ниркам.
Руйнівники ендокринної системи порушують ці молекулярні сигнали.
У нас є серйозні докази,
що ці хімікати підвищують ризик ранніх інфарктів і інсультів.
Незначні порушення гормональної функції щитоподібної залози
в мозку маленької дитини
можуть спричинити аутизм,
синдром дефіциту уваги, а також когнітивний дефіцит.
Щонайменше півсотні синтетичних хімікатів — обезогени.
Через них ми буквально гладшаємо.
Дослідження довели, що бісфенол А
може перепрограмовувати епігеном,
і миші ставатимуть більшими.
Ці сигнали передаються через чотири-п'ять поколінь
новому потомству.
Якщо вагітна мати контактує з токсичними хімікатами,
вона наражає на ризик органи розмноження трьох поколінь.
Мати наражається на небезпеку сама.
Потім токсична речовина передається її дитині.
Це два покоління.
Коли йдеться про дівчаток,
то яйцеклітини формуються в їхніх яєчниках ще до народження.
Тобто репродуктивним клітинам третього покоління
загрожують токсичні хімікати.
Це можна назвати токсичним вторгненням.
Руйнівники ендокринної системи
не лише змінюють гормони,
а й мають канцерогенні властивості.
Вони сприяють поділу клітини.
Що швидше клітини розмножуються,
то швидшою, точнішою і швидшою
має бути ваша система відновлення ДНК, щоб це виправляти.
Не завжди все виправляється.
Тепер у вас мутація,
через яку ця клітина може бути канцерогенною.
І тепер ми бачимо зростання випадків раку грудей,
раку яєчників,
раку ендометрію, раку матки
і навіть раку простати.
Тому важливо розуміти,
що ви порушуєте свій природний баланс,
коли контактуєте з зовнішніми чинниками,
що можуть «імітувати» ваші гормони.
Я твердо впевнена, що це базове людське право —
мати дитину, якщо є таке бажання.
Для мене це завжди було надзвичайно важливо.
Уперше я народила в 27, а ще через три роки народила сина.
Потім була пауза.
Я намагалася завагітніти в старшому віці,
але пережила кілька викиднів, що було страшенно болісно.
НАОМІ ПРАВНУЧКА ШАННИ
Я готова була здатися, але не зупинилася.
І в 42 я знову народила.
У мене троє прекрасних дітей, шестеро онуків
і одна правнучка.
Мати можливість знати її,
бачити це продовження, бачити в ній нашу родину
і радість, яку вона всім нам дарує…
Бракує слів. Розчулює до сліз.
Для мене це так дивовижно.
Тому мені важливо допомагати людям, у яких проблеми з фертильністю.
Як на мене, неетично і злочинно,
що хімікати в їхньому середовищі чи інші незалежні від них чинники
впливають на це право.
ТВІН-ФОЛЛC АЙДАХО
Ми завжди знали, що хочемо дітей.
Хоч ми й створили на Землі купу проблем,
гадаю, діти — це майбутнє, відповідь і розв'язання
багатьох з цих проблем.
Думаю, гармонії можна досягти.
Я сподіваюся, що вони житимуть, мінімально впливаючи на планету,
і дбатимуть про інших людей.
САН-РАМОН КАЛІФОРНІЯ
Ми намагаємося завагітніти вже майже два роки.
Коли ми познайомилися, це було важко, бо я саме розлучалася.
На цих вихідних?
Я хотіла, щоб Сесілія росла не сама.
І гадаю, що зараз у нас саме той момент
і саме та людина.
Це наша спільна мрія.
І Сесілія почала раз по раз запитувати: братик чи сестричка?
Ми завели собаку.
Цього було замало, вона попросила ще одного.
Сподіваюся, ми заведемо дитину швидше, ніж третього пса.
Хрещення — це проголошення віри Церкви.
Хрещу тебе в ім'я Отця…
Йому це не подобається.
…Сина
і Святого Духа.
Вибач.
Я завжди хотів мати власну сім'ю.
Це радість і затишок.
У мене були чудові дід і баба та прекрасна мама.
І мені цього ніби трохи бракує.
Завжди бракувало, тому я хочу дати це дитині.
Тому, гадаю, я дуже розчаруюся,
якщо в нас не буде дітей.
Я хочу побачити маленьку версію тебе.
Це було б круто.
Думаю, ти будеш найкращою мамою. І я дуже хочу це побачити.
- Правда, я дуже цього хочу. - Вибач.
Розумієш?
Так. Гаразд, я в порядку.
Так, усе добре.
За ці два роки, щоб завагітніти, я багато чого додала у свій режим.
Ми хочемо завагітніти, і я робитиму все можливе.
Ти щодня приймаєш це все?
- Щоранку. - Щоранку?
Ну, так.
У нас незрозуміле безпліддя. Зі мною, цитую, все гаразд.
Я щоранку перевіряю pH…
Я шукала, що підходить моєму організму,
зважаючи на аналізи крові та гормонів.
- Що це? - Щоб точно знати, що я здорова.
Ось це — час овуляції, вихід яйцеклітини,
і вони дивляться, чи росте прогестерон
за чотири-п'ять днів.
Це чудовий спосіб стежити за гормонами щодня.
Багато фахівців, у яких ми були,
ведуть дуже вузькопрофільну практику, тому їм не цікаво.
І коли я їм кажу: «Я стараюся пом'якшити ендокринні порушення»,
вони кажуть: «Що це значить? Ось тобі капсули уповільненої дії».
Розумієте? А в тих капсулах є пластик.
А статеві акти ти теж сюди записуєш?
Ми займаємося сексом постійно, Шанно.
Знати, що є ці чинники середовища,
що є у світі, що знижують мої шанси
і не дають мені обрати материнство, — це…
- Це приголомшує. - Так, ти не вибираєш.
Гадаю, тепер ніхто не вибирає, бо воно і в воді,
і в повітрі, і в землі.
Чи це страшно і гнітюче? Абсолютно.
Як же ми дійшли до того,
що ми всі оточені токсичними хіміками вдома,
у крамницях,
усюди в довкіллі?
Як це взагалі можливо?
Років 120–130 тому
пластмаси були переважно рослинні.
Потім на початку XX століття
нафтопереробники винайшли поліетилен, поліпропілен,
поліетилентерефталамід, полістирен.
Реактори та ректифікаційні колони
розщеплюють і перебудовують молекули нафти,
перетворюючи їх на нові рідини, гази, гранули.
Нафту добувають з-під землі,
після чого розщеплюють на цілу купу компонентів.
Один із компонентів стає тим, що ми зараз бачимо у формі
нафтових пластмас.
Ці недорогі й легкі матеріали так поширилися,
що люди просто збожеволіли, вигадуючи, що з них можна зробити.
Ця нова чудова поліестерова плівка називається «Майлар».
Зможете її порвати?
Це майже неможливо.
Науковці не шкодитимуть, правда ж?
Усі закохалися в пластик.
І тільки значно пізніше
ми зрозуміли, що це має свою ціну.
Виробництво хімікатів і пластмас у всьому світі зростає дуже швидко,
приблизно 3–3,5 % щороку,
тобто, якщо ми продовжимо в такому темпі,
до 2040 чи 2050 року пластику у світі буде вдвічі більше,
ніж сьогодні.
І водночас
ми живемо у світі, що тоне в штучних хімікатах.
Приблизно з 1950 року
розроблено щонайменше 100 000 штучних хімікатів.
Багато які взагалі не перевіряли на токсичність,
тому ми не знаємо, як вони діють.
~70 000 ХІМІКАТІВ НЕДОСЛІДЖЕНІ
Тобто ми проводимо великий токсикологічний експеримент,
у якому наші діти й онуки
стали піддослідними не по своїй волі.
Це справді страшно, бо ми навіть не знаємо масштабів цієї загрози.
Як воно там опиняється? І що воно робить?
Ми з'ясовуємо, і висновки невтішні.
Нещодавно АОД, Агенція охорони довкілля,
визнала фталати хімікатами, що, цитую:
«можуть становити ризик для довкілля та здоров'я людини».
Конгрес опинився під тиском через дослідження докторки Шанни Сван.
Докторка Сван порівняла рівень фталатів у групі вагітних жінок
зі здоров'ям хлопчиків, яких вони народили.
Ви виявили, що чим вищий рівень фталатів
у сечі матері під час вагітності,
тим більше проблем у її маленького сина?
- Так. - Що ви виявили у немовлят?
Ми з'ясували, що цим хлопчикам-немовлятам
у певних незначних аспектах бракує чоловічих рис.
Чоловічому статевому тракту на цьому критичному етапі потрібен тестостерон
у певній кількості,
щоб запустити те, що ми називаємо диференціацією
чоловічого та жіночого репродуктивного тракту.
Те, що в жінки стане яєчниками,
стає тестикулами в чоловіка.
Коли там опиняються фталати, тестостерон гальмується,
і чоловічий плід не отримує вчасно цього сигналу.
Як наслідок, у нього не розвиваються типові чоловічі статеві органи.
Або так, але не зовсім.
Це явище називають фталатним синдромом.
Він досить особливий,
бо це єдиний синдром, названий на честь хімікату.
Гаразд.
Аногенітальна відстань — це відстань від ануса до геніталій.
Її ми вимірюємо таким штангенциркулем.
Віллі значно згідливіший, ніж багато немовлят,
тому це дуже просто.
Робити це зі справжніми дітьми складніше.
Отже, ми відводимо коліна назад,
щоб трохи розкрити цю ділянку.
ШАНТАЛЬ І НІК ПАРА № 6
А далі ми просто знаходимо анус.
Так? Один край сюди…
Боже мій.
Це так прекрасно.
У дівчаток це число менше на 50–100 %.
Чому так?
Погляньте, скільки там усього.
Уся апаратура, так.
Так, там уся апаратура. Це диво…
Цей вимір…
ми називаємо анально-мошонковим.
Це мошонка.
Ми міряємо промежину, займаємося наукою.
Хлопчики з симптомами фталатного синдрому
мали меншу аногенітальну відстань,
тобто ці самці певною мірою менш чоловічі
чи, може, більш жіночні.
У них дещо менший пеніс і більша ймовірність неопущення тестикул.
Ми були вражені, коли побачили вплив
хімікатів, що руйнують ендокринну систему,
на розвиток чоловічих геніталій.
І тоді постає запитання:
це має значення для його здоров'я?
Це тут ключове запитання.
І, до речі, чи пов'язано це з функціонуванням організму в майбутньому.
Наприклад, з виробленням сперми чи з фертильністю.
Наші висновки вказують на прямий, лінійний зв'язок.
Більша аногенітальна відстань — більше сперматозоїдів. Дуже чітко.
Це важливо, бо це значить, що дрібниці,
яких майже не видно при народженні, виявляються протягом життя
і пов'язані з репродуктивним успіхом.
У моїх дослідженнях є ключове поняття,
яке вам, можливо, відоме як міжніжжя.
Це ж не технічний термін?
Або межник чи межикроччя.
- Межник? Я ніколи не… - Або межник.
- Ти знав «межник»? - Так.
Більшість наукових висновків не доходить для широкого загалу.
Згадають дещо в новинах, і на тому все.
Мабуть, досить бентежно бути…
Та ви Пол Ревір тестикул і промежин.
Пеніси стають коротшими — про це повідомляють заголовки…
Відбулося величезне зниження фертильності у чоловіків.
Можливо, у майбутньому чоловікам бракуватиме сперми для розмноження.
Ви знали, що фталати є в пахощах…
Мене здивувала реакція з боку медіа
і громадськості до того, що я старалася донести.
Це так сумно, бо багато хто не знає,
що ці продукти токсичні й шкодять їм.
Люди справді спраглі до цієї інформації.
Дітям загрожує мікропластик ще в утробі.
Я схильна так вважати, бо фталати є в усіх.
Це проблема не лише американців.
Ми бачимо ці явища в усьому світі.
ЛІКАРНЯ ФАТЕБЕНЕФРАТЕЛЛІ РИМ, ІТАЛІІЯ
АНТОНІО РАҐУЗА ЗАВІДУВАЧ АКУШЕРСЬКОГО ВІДДІЛЕННЯ
Я вирішив стати акушером, бо все починається з народження.
Щоразу, коли народжується дитина,
це новий світ, що відкривається на обрії.
Привіт.
Тужся.
Молодець.
Мить, коли ти вперше бачиш сина чи дочку,
усі нейромедіатори у тебе в голові, у тебе в організмі
за частку секунди, коли бачиш свою дитину, змінюються.
Це вибух.
Боже мій.
Вітаємо, Ване.
Мій любий.
Він знову схожий на свого батька.
Усе зводиться до одного слова.
Привіт. Ей.
Радість.
Так, любий. Привіт.
Коли я вперше побачив пластик у людській плаценті,
я відчув не радість.
Скоріше навпаки.
Ми попросили матерів віддати нам свою плаценту
і старалися не занести в неї пластик.
ЛАБОРАТОРІЯ ЕЛЕКТРОННОЇ МІКРОСКОПІЇ
- Можеш показати? - Звичайно.
Так. У нас є добрі результати.
На мою думку, ми знайшли дещо цікаве.
Ми знайшли цей об'єкт.
Ми бачимо, що він має кілька шарів,
як інші, описані зразки мікропластику.
Ми проаналізували зразки
і в деяких з них виявили мікропластик.
Ми знайшли різні види пластику.
Поліпропілен, поліетилен та інші.
Сідайте, будь ласка.
Ми подумали: «Якщо мікропластик є в плаценті,
можливо, він є не тільки там».
Треба робити ось так і ось так.
Ми попросили матерів здати молоко.
Чудово.
І ми побачити, що в багатьох зразках
є пластик.
Пластик є в усіх.
І це дуже страшно.
Я сказала б, що промисловість воліє ігнорувати проблему,
виробляти більше цих хімікатів,
більше додавати їх у пластик і збільшувати виробництво.
Добровільно жодна компанія не змінить виробництво продукту,
якщо це позначиться на прибутках.
Така реальність.
Як я не перестану говорити про шкоду, яку я бачу,
так і вони не перестануть робити те, що вважають своїм обов'язком,
тобто, як я гадаю, дбати про цінність своїх акцій.
У нас різні цілі.
Після десятиріччя планування й будівництва
крекінговий завод «Шелл» в окрузі Бівер нарешті почне працювати.
Щороку завод вироблятиме
1,58 мільярда кілограмів пластикових гранул.
За короткий час роботи
на крекінговий завод «Шелл» вартістю мільярди доларів
навалилася купа проблем.
За даними самої «Шелл»
несправність спричинила підвищення рівня бензолу,
безбарвної речовини, здатної викликати рак.
АОД знає, що нафтохімічні підприємства
серед найтоксичніших забруднювачів довкілля у світі…
Я намагаюся дати вам слово.
…вони вбивають темношкірих.
Усе, що у вас є, —
одяг, окуляри, авто, яким ви сюди приїхали,
телефон, усі ваші речі, — це продукти нафтохімії.
Що ви з цим зробите?
Те, як люди виробляють хімікати, цілковито ігноруючи
їхній вплив на здоров'я,
мене дуже злить і спонукає до боротьби, і саме тому я борюсь.
ВТРУЧАННЯ ТИЖДЕНЬ 2
Розкажіть трохи, що ви змінили,
про їжу і про те, що ви з нею робите.
- Ми частіше готуємо самі. - О, так.
Звикнути може бути складно.
Пластик такий поширений. Він скрізь.
І тут постає запитання:
«Чи можу я взагалі змінити щось, що дасть хоч якийсь результат?»
Тож…
Так добре, що з нами була Шанна,
бо вона змогла показати нам деякі альтернативні варіанти.
Ми не зможемо позбутися всього,
але в деяких ключових речах це можливо.
Принаймні зменшити й подивитися, що буде.
Звісно, нам буде трохи сумно, якщо нічого не вийде,
але не спробуєш — не взнаєш.
Треба пробувати, а далі буде видно.
Один зі способів менше взаємодіяти з пластиком —
носити екологічніший одяг з натуральних тканин.
Знайти його дуже складно.
Я побачила папір і дуже зраділа.
Подумала, що вони пакують без пластику.
Але ні, загорнули в пластик.
«95 % — мікромодал, 5 % — еластан».
Гадки не маю, що це значить.
«88 % — перероблений поліестер, 12 % — еластан».
Отак.
Це бавовна, на 100 % органічна бавовна.
Ура, одна річ із трьох.
Ура, іду міряти.
Шкіра — найбільший орган людини,
і вона може поглинати понад 60 % хімікатів з вашого одягу.
Ці токсини в складі барвників і тканин
всмоктуються крізь шкіру,
зменшують тривалість життя і фертильність.
Я дизайнерка натурального одягу,
і в індустрії моди я починала як модель.
Я багато працювала з «вуличною модою», боді, косметикою.
Звісно, я дечого навчилася.
Усе залежить від того, як лежать складки, і від фасону.
Я була моделлю, тому знала, як має сидіти одяг,
до того, як опинилася в індустрії для дизайнерів.
Я працювала з «Келвін Кляйн» «Джонс Нью-Йорк», «Перрі Елліс Америка».
Далі перейшла до приватних торгових марок.
Великі універмаги були в захваті від наших робіт,
а потім казали, що це надто дорого.
Багато компаній економлять на якості.
Тому нам доводилось економити на кожному етапі товарного потоку,
щоб відповідати їхнім цінам.
З такими цінами, можливо, дешевше не чистити чи прати,
а викинути брудний одяг і купити новий.
Ми замінили вовну акрилом, бавовну — поліестером,
шовк — нейлоном, гуму — спандексом.
Але тоді я не усвідомлювала, що всі ці волокна-замінники —
пластик, що руйнує ендокринну систему.
Згідно з прогнозами до 2030 року 70 % усіх волокон і, відповідно, тканин
вироблятимуться з пластику.
Коли я ростила своїх двох дітей
і відлучала другу дитину від грудей,
я виявила в себе пухлину, і це був рак грудей.
Мені сказали, що вона швидко росте, що хвороба швидко прогресує.
Мені було дуже важко погодитись на хіміотерапію, бо це токсин.
Але я погодилась.
Мені хотіли призначити серйозний курс радіотерапії.
І я запитала, чи можна зробити замість нього подвійну мастектомію.
Тож…
так, рак забрав у мене груди й репродуктивну здатність.
За кілька років по тому я заснувала компанію і зробила фотосесію.
Там було дев'ять жінок,
і одна саме знялася для нас топлес.
У неї грудях був напис: «До біса рак грудей».
Я сказала: «У мене теж був».
Ми зрозуміли, що нас дев'ять жінок, і у трьох з нас колись був рак грудей.
Це мене трохи запалило.
Я подумала, що, створюючи здоровий одяг,
може, ми якоюсь мірою зцілили б цю індустрію.
Привіт. Вітаю на моєму каналі. Сьогодні новий випуск «найкращого».
Я покажу десять улюблених засобів для волосся.
Так, я дізналася секрет.
Ми, люди, маємо певні звички,
і вони зумовлюють регулярний вплив певних чинників.
Ви коли-небудь у відділі особистої гігієни
перевіряли склад засобів, які щодня наносите на шкіру?
Засоби особистої гігієни та макіяж містять хімікати, що руйнують ендокринну систему.
Формальдегід, PFAS,
що також використовуються в антипіренах,
фталати, ксеноестрогени, сульфати,
триклозан, ЕДТА, парабени…
Усі ці хімікати додають, щоб покращити продукт.
Фталати додають у лак для волосся,
бо вони роблять волосся більш гнучким.
Також їх додають, щоб продукт добре пах.
Це один зі складників, що дають аромат.
Але ці хімікати, що мають покращувати продукт,
насправді шкодять нашому здоров'ю.
Моє дослідження показало, що чим раніше жінки
починали користуватися засобами для волосся,
тим раніше у них починалися місячні.
Дівчата в США стають статево зрілими раніше.
Відсоток дівчат, у яких місячні почалися до 11 років,
зріс майже вдвічі — від близько 8 до 15,5.
Ранній початок місячних —
це фактор ризику раку грудей.
Підвищений ризик раку грудей, раку матки,
бо вони частіше перебувають під дією гормону естрогену.
Безперечно, деякі категорії населення
більше наражаються на побутові токсини.
Доведено, що в темношкірих дівчаток удвічі більша вірогідність
раннього статевого дозрівання.
У темношкірих жінок найвищий відсоток раку грудей,
міом, ожиріння.
Цю кореляцію пов'язують з токсичними інгредієнтами
у їхніх косметичних засобах.
Деякі групи в більшій небезпеці, ніж інші,
але це відбувається з усіма.
Тут, у Луїзіані, промисловцям, зокрема в галузі викопного палива,
дозволяють будувати заводи без кінця-краю.
Тут є цілі спільноти, повністю оточені
такими промисловими об'єктами.
На цій смужці землі в Луїзіані, відомій раніше своїми плантаціями,
люди, чиї предки жили тут поколіннями,
борються за чисте повітря.
Громада за громадою — навколо кожної виросли заводи.
ЛЕЙК-ЧАРЛЗ ЛУЇЗІАНА
Нафтохімічна промисловість впливає на темношкірих людей
через розташування її об'єктів.
У цій місцевості 68 % темношкірих живуть
у радіусі 50 км від вугільної електростанції.
А якщо говорити про пластик і нафтохімію тут, у Луїзіані,
то вони живуть лише за кілька кілометрів.
Термін «громада запаркання»
буквально означає, що є паркан між твоїм подвір'ям,
твоєю гойдалкою і нафтохімічними об'єктами.
БАТОН-РУЖ
Частина Луїзіани
від Батон-Ружа до Нового Орлеана —
це так звана «Алея раку».
Одна моя колега померла від раку.
ШЕРОН ЛАВІН
Он у тому будинку.
Якщо поїхати прямо — там у мого дядька і його жінки рак.
В однієї моєї сусідки був рак четвертої стадії.
Лягла в лікарню й померла.
Коли звели заводи й почали труїти, помер Олівер.
Захворів і помер. Я знаю, бо зустрічалася з ним.
А оце помер мій друг Метт.
Метт сказав мені боротися.
І я боротимуся заради нього.
Міс Шерон, ми поїхали з кілометр,
а ви вже назвали близько 40 померлих.
Так.
Боляче, коли знаєш цих людей, а вони помирають.
У всіх рак. Що ж таке?
Так, ви тут зовсім недалеко.
- Ні. - Ви живете он там.
Он там.
- А переробний завод он там. - Правильно.
- А цвинтар ось тут. - Так.
Ну, ми всі помремо.
Просто ми… Ми не хочемо помирати рано.
- Помирати рано, так. - І через чиюсь жадібність.
Правильно.
Це жахливо.
Але треба боротися.
Їхній бізнес-план —
це смертний вирок нашим громадам.
Вони заробляють гроші, наживаються на смерті людей,
виробляючи пластик?
Щоб виробляти пластик,
вони вбивають нас.
ДОБРІ ЛЮДИ. ДОБРІ СПРАВИ. «САСОЛ»
ВТРУЧАННЯ ТИЖДЕНЬ 4
ДАРБІ І ДЖЕССІ ПАРА № 4
Гаразд, звітуємо.
Зараз січень,
безпластиковий експеримент триває десь місяць.
Минулого місяця ми завагітніли,
але все скінчилося раннім викиднем.
Трохи важко з родичами й загалом,
коли треба бути позитивною під час свят,
але не можеш нікому розповісти
про це.
Ну, так.
Мабуть, це дало нам якусь надію все-таки.
Це однозначно добрий знак, я думаю.
Те, що я можу завагітніти, — це добрий знак.
Ми дуже обережно ставимось до використання пластику,
дуже серйозно ставимось до експерименту.
І ми побачили найкращі на цей момент результати в плані вагітності.
Сподіваюся, до кінця експерименту
ми зможемо повідомити кращі новини.
Пластик існує лише завдяки хімії.
А хіміки не хочуть труїти й нищити світ.
Компанії знають: якщо вбити клієнта, продажі почнуть падати.
Тому це не революція — сказати:
«Нам треба нетоксичні й безпечні речі».
Але якщо ви поглянете на освіту хіміків,
ви будете приголомшені, дізнавшись, що немає базових дисциплін,
де людей навчали б передбачати негативний вплив
на здоров'я людей і довкілля.
Вони не знають механізмів токсичності.
Вони не знають механізмів біодеградації.
Мені здавалося, що перше, що хімік має вивчити, —
це як не нашкодити людям.
Тому той факт, що цього немає в навчальних програмах, шокує.
Я насправді не з тих, хто хотів стати хіміком з дитинства.
Якби мені хто сказав, що я стану хіміком-технологом,
я розсміявся б їм у вічі.
Але коли я усвідомив, що вчені створили,
вчені розробили, вчені вигадали,
я побачив хімію як засіб художнього вираження.
Тому я вивчився на хіміка-фармацевта.
До 21 року я опублікував п'ять статей
і вступив на аспірантуру до Принстона.
До того, як мені виповнилось 25,
у мене було 25 публікацій.
Я розробляв засіб від раку, що тепер має назву Алімта.
ДОСЛІДНИКІВ РАКУ ВИЗНАНО ГЕРОЯМИ ХІМІЇ
Далі я працював у хімічній галузі в «Полароїд».
Минуло трохи часу, і в мене з'явилися десятки патентів,
винаходів, продуктів, нагород, премій.
А потім сталася біда.
Мій син Джон народився з хворобою, що має назву «атрезія жовчних проток».
Це порушення взаємодії печінки й кишківника,
тому він не метаболізує воду й розчинні поживні речовини.
При народженні йому зробили операцію,
але коли йому було два роки,
ми його втратили.
Ми до самого кінця не визнавали, що він був смертельно хворим.
У нас завжди була надія.
Але так, це складно.
Я лежав у ліжку після похорону сина,
дивився в стелю й питав себе:
«Може, я в лабораторії торкався чогось,
що спричинило вроджену ваду мого сина?»
Я думав: «Навіщо?
Навіщо комусь винаходити щось небезпечне?
Але стривай.
Якщо їх не вчать розпізнавати й передбачати це,
то хіба може бути інакше?»
КАЛІФОРНІЙСЬКИЙ КОЛЕДЖ СЕНТ-МЕРІ
Гаразд, добре.
Є?
Ага. Ого, тут значно більше…
Це ти взяла з жовтка одного яйця?
Так, звідси.
Ми зі студентами спостерігаємо за різними хімікатами,
від бісфенолу А і фталатів,
дивимося, як вони вливають на процеси розвитку
від самого початку розвитку,
імітуючи час, протягом якого на людський ембріон в утробі
впливають деякі з цих хімікатів.
Ми беремо, наприклад, ембріони курчат.
Це дуже легко.
Ми робимо мікроін'єкції маленькими мікропіпетками
з різними дозами цих сполук.
Далі інкубуємо, а на 12-й день аналізуємо під мікроскопом.
Не треба бути вченим, щоб усе зрозуміти.
Досить глянути на контрольні ембріони й ембріони, оброблені фталатами.
Різниця цілком очевидна.
А це класичний приклад впливу фталатів.
Усі ці характерні явища, що ми бачимо зазвичай:
знижена пігментація всіх ділянок тіла,
знижена пігментація ока, сітківки й райдужної оболонки.
А в цьому випадку, особливо,
ми бачимо відкриття черевної стінки.
Деякі внутрішні органи видаються назовні,
виходять за межі стінки тіла.
Багато таких деформацій і вад розвитку
є характерними ознаками дії фталатів.
Ми зробили ілюстративні фото всіх ембріонів,
оброблених у цьому випадку бісфенолом А,
навіть у малих дозах,
а потім у середніх і високих дозах.
Є надзвичайні ембріональні дефекти, враження черепної ділянки.
Розмір тіла у цьому випадку
втричі менший, порівняно з контрольним.
Органи випинаються з тіла.
Деякі ембріони настільки дефектні, що перестають розвиватися.
Це нагадує багато типових вроджених вад у людей.
І це ми бачимо з дуже низькими дозами фталатів і бісфенолу А.
На жаль, багатьох з нас навчили,
що тільки великі дози отруйні.
Усі це знають.
Треба знати міру, як то кажуть.
Але насправді навіть мінімальна взаємодія може мати серйозні наслідки,
особливо коли йдеться про гормони.
Щоб змінити поведінку генів, достатньо малесенької дози хімікатів.
Це руйнування ендокринної системи.
Так під час розвитку плоду
якийсь ген вмикається несвоєчасно,
і далі розвиток іде хибним шляхом.
Тепер ми знаємо, що мільярдні частки можуть шкодити,
хоча це ніби небагато.
Але якщо у вас є крапля води,
у якій одна мільярдна частка бісфенолу А,
скільки, на вашу думку, молекул бісфенолу в цій краплі води?
2,65 трильйона молекул.
І одна з них може завдати шкоди.
Це проблема.
І наука лише зараз доходить до розуміння цього.
ВТРУЧАННЯ ТИЖДЕНЬ 6 (СЕРЕДИНА)
По-перше, рада вас бачити.
Поговоримо про результати?
- Думаю… - Так.
Так, Дарбі, у тебе рівень бісфенолу А на початку був дуже високий.
А далі він дуже знизився.
- Класно. - Ого.
Джессі, у тебе бісфенол А теж знизився.
- Справді? - Ого.
Усі ваші зусилля не були марними.
- Неймовірно. - Ого.
Я надзвичайно задоволена результатами цього втручання.
Через шість тижнів
майже в усіх бісфенол А знизився до рівня невиявлення.
Рівень фталатів у них теж знизився.
І, що цікаво,
у чоловіка й жінки в кожній парі показники змінилися паралельно,
що вказує на реальні зміни у їхньому спільному середовищі.
Не скажу, що я здивована тим, що наші учасники знизили ризики.
Важче було зрозуміти, як це вплине на число сперматозоїдів.
Чесно кажучи, після шести тижнів
ми не побачили суттєвих змін.
Я дуже засмутився через результати.
Думаю: «Чувак, це що таке?» Я дуже засмутився.
Звісно, учасники були цим розчаровані.
Але треба пам'ятати, що нова сперма виробляється за 70 днів.
Тому є ймовірність, що ми не побачимо покращення аж до кінцевих зразків.
Ми всі робимо важку справу.
Думаю, нам треба трохи розслабитися
і, якщо можна, почекати ще трохи.
БІОНЕРИ
Я, сперматозоїд, прийшов просити вашої допомоги.
Нам, сперматозоїдам, загрожує вимирання.
Але цю проблему можна розв'язати.
Будь ласка, привітаймо разом одного з тих,
хто справді рятує нашу сперму і наше майбутнє, —
Джона Ворнера.
Може, ви думаєте, це дивно, що мене викликав сперматозоїд.
Але якщо задуматись,
це всіх стосується.
Втративши дворічного сина через вроджену ваду,
я зрозумів, що в моїй освіті є прогалина.
І я зрозумів, що жоден університет
не дає хіміку знань про те, як молекула стає токсичною.
Я зрозумів, що світові потрібні не соціальні зміни.
Світові потрібна не політика.
Світ потребував нової науки.
Науки, що навчала б хіміка передбачати ці негативні наслідки.
І так зародилася галузь зеленої хімії.
Ще в 1990-х ми з Полом Анастасом написали книжку про зелену хімію.
Займайтеся будь-якою наукою будь-якою хімією, як зазвичай,
але обов'язково ставте собі запитання:
«А якщо справді вийде?»
А якщо публікація в журналі призведе до того,
що якась компанія почне виробляти тисячі й тисячі кілотонн речовини?
Які наслідки мої рішення,
прийняті в перший день винаходу, матимуть у майбутньому?
Це і є зелена хімія.
Я побував уже, здається, в 65 країнах,
бачився з президентами, прем'єрами,
перерізав стрічки і розповідав, що зараз зароджується цілий рух.
І майже 100 університетів у світі підписали це зобов'язання
впровадити зелену хімію в навчальні програми як обов'язкову.
Але все суспільство має зрозуміти,
що речі не мають бути токсичними.
Ми можемо навчитися робити це інакше.
Куди не глянь — скрізь пластик.
Ми залежні від нього.
Складно уявити світ без пластику.
Але пластик як такий — не зло.
Зло — хімікати в ньому,
що здатні змінювати наші гормони.
Багато хто вважає, що влада дбає про нас.
Вона ж не дозволила б, щоб ми наражалися на шкоду.
Але ми не захищені від хімікатів у побутових товарах.
Якщо говорити про регулювання цих хімікатів у США,
то мало які з них заборонені.
А більшість хімікатів навіть не тестували.
Знову і знову ми бачимо, що хімікати, присутні на ринку роками,
були токсичними.
Як ДДТ.
Пестициди справді можуть становити серйозну загрозу для людства.
Як азбест.
Сьогодні Агенція охорони довкілля завершила роботу над забороною
останнього типу азбесту, що досі доступний у США.
Свинець у бензині шкодив мозку дітей.
Свинець у бензині — причина нижчого IQ у половини населення.
Ми забрали свинець з бензину і знизили показник у крові дітей на 95 %.
Ми підняли середній IQ одного покоління приблизно на п'ять балів.
І ці розумніші, значно креативніші діти
повернули мільярди доларів в економіку.
Це величезний успіх.
Гадаю, зараз ключове питання: що нам робити з пластиком?
ЗМІ повідомили, що федеральний уряд не бажає регулювати
ці хімікати, покладаючись на упереджені дослідження
самої хімічної промисловості.
Сенаторе, в УПМ
НОРРІС АЛДЕРСОН
ми будь-які продукти схвалюємо,
спираючись на підготовані дані й проведені дослідження
самих виробників.
І вас це не турбує? Я про це.
Здається, ви не бачите зв'язку.
Ми опинилися в цьому становищі тому, що про руйнування ендокринної системи
наука ще не знала, коли пластмаси вийшли на ринок.
Гени вмикаються й вимикаються трильйони разів на секунду
щодня, щосекунди, протягом усього життя.
І такі речі, як фталати і бісфенол А, порушують
процес вмикання й вимикання генів.
УПМ, АОД і ЦКЗ
зараз ігнорують молекулярну генетику.
За останні 30 років
наука стала значно сильнішою.
Але ми недооцінили масштаб проблеми.
Пластмасова промисловість виросла, стала велетнем,
а ми дозволили їй випередити нас і вийти з-під контролю.
Багато хімікатів, що є в пластику, руйнують ендокринну систему.
Таким чином вони пов'язані з багатьма
сучасними епідеміями неінфекційних хвороб,
зокрема раку грудей, раку простати,
раку тестикул, безпліддя,
розладів імунітету і мозкових порушень.
На жаль, у США
регуляторна токсикологія
гальмується, бо промисловість має надто великий вплив на Конгрес.
Крапка.
Стабільний ланцюжок постачань критично важливий.
Виробництво пластику в Америці — це добра справа.
Зараз ми на плантації,
де мої предки, вивезені з Африки,
привезені сюди, були рабами.
Пам'ять про це все ще жива.
А тепер тут, у Луїзіані, нафтова промисловість
буквально хоче побудувати заводи
на місці колишніх плантацій,
знаючи, яка болюча
ця історія для всіх.
Це жахливо, бо в них той самий менталітет,
що панував на цих плантаціях, —
не лише брати від Землі-матері,
а й кривдити тих самих людей.
Це показує, як їм начхати на людство.
ДЖОН БЕЛ ЕДВАРДС ГУБЕРНАТОР
Ми тут, щоб оголосити, що «Формоза» інвестує 9,4 мільярда доларів.
Я радий оголосити про ці надзвичайні інвестиції,
створення робочих місць, у парафії Сент-Джеймс
усього за три кілометри від заїзду на Сонячний міст.
«Формоза» хотіла побудувати завод
на місці колишньої плантації.
І це не просто завод.
Це найбільше підприємство штату.
І такі люди, як Шерон Лавін,
чинили опір міжнародній мегакорпорації
буквально з власної кухні.
Це історія про Давида й Голіафа, якщо вона взагалі була.
Багатомільярдна хімічна компанія
була готова побудувати новий величезний завод,
поки не зіштовхнулася з міс Шерон Лавін і організацією «Вставай, Сент-Джеймс».
«Формоза Пластикс» запропонували місце за три кілометри від мого дому.
І я сказала: «Боже, не можна віддавати їм цю землю. Ми ж тут живемо».
ЗУПИНІТЬ ФОРМОЗУ
Я зовсім не збиралася ставати активісткою.
Та «Формоза Пластикс» усе лунало в моїх вухах.
Передусім ми звернулися до Бога.
- Я звернулася до Бога. - Так.
Я сиділа на ґанку й молилася.
Я спитала Бога, і якби Бог сказав переїхати,
я зараз тут не боролася б.
Але Бог сказав боротися.
Мені сказали: «Губернатор дозволив будувати, і ти їх не зупиниш».
То нехай губернатор будує біля себе.
Він думає, що сент-джеймcці дурні,
а вони збудуть ще один завод до тих 12, що в нас є?
Ні.
Не буде діла.
Ми згуртувалися.
Ми протестували.
Ходили на засідання ради парафії.
Якщо «Формоза» прийде в Сент-Джеймс,
ми не зможемо жити.
Ми, «Вставай, Сент-Джеймс», захистимо свою парафію.
«Формоза» зіштовхнеться з опором.
ТИЖДЕНЬ 12 (КІНЕЦЬ)
Я хочу поділитися останніми результатами.
Мене вразило те, Кеті,
що у тебе фталати дуже зросли.
І це при тому, що ти знижувала всі контакти.
Тоді це щось невідоме. Я думала: «Що ж я такого…»
Може, щось на роботі. Розумієте, хтозна.
Тіме, у тебе число сперматозоїдів не дуже, так?
- Так. - Ага.
Їхня концентрація трохи знизилася.
Ясно.
Я не бачу суттєвого покращення,
маю вам чесно сказати.
Прикрим у цих дослідженнях є те, що покращення буде не у всіх.
Дуже складно позбутися абсолютно всіх забруднювачів.
Руйнівники ендокринної системи такі поширені,
що загрожують навіть у найменш очікуваних ситуаціях.
Але повідомляти погані новини від цього не легше.
Ви вже довго стараєтесь, правда ж?
- Так, понад десять років. - Так.
Я дуже рада, що наше втручання
допомогло вам у житті.
Угу.
Але я не бачу жодних ознак того, що ви скоро обов'язково завагітнієте.
- Так. Звісно. - Так.
- І це нормально… - Так.
Ми, знаєш…
Ми знаємо, що нам потрібне диво, тому…
Дуже прикро, коли ти не можеш завагітніти.
Щиро кажучи, звісно, були моменти,
коли я почувалася розбитою через це.
Важко і дедалі важче стає щороку,
принаймні мені…
коли День батька і День матері.
Я завжди думав, що відзначатиму ці свята.
Але ми не такі.
Мимоволі думаєш:
«Ого, наше життя далеко не таке, як я очікувала».
Але я ніколи не облишу своєї надії,
що колись ми таки зможемо мати дітей.
Шеф поліції Каліфорнії викликає «ЕксонМобіл»…
Генпрокурор Роб Бонта каже, що добувні та нафтохімічні компанії
перебільшують роль переробки й дієвість заходів.
Видобувна та нафтохімічна галузі
пів століття вводили всіх в оману.
Це частина моїх посадових обов'язків, але це також особисте.
Моя старша дочка сказала мені: «Тату, я люблю свою сім'ю.
Я хочу колись мати свою власну.
Але це безвідповідально — приводити дитину на планету, що вмирає.
Тому зараз я не планую сім'ю».
Це неправильно.
Не можна позбавляти мрій
наступні покоління нашими помилками,
нашою неспроможністю бути відповідальними.
І заради чого? Нескінченного зиску?
ЗБЕРЕЖИ АМЕРИКУ КРАСИВОЮ 1970
Уся пластикова індустрія збудована на брехні.
Пластик сьогодні всюди лише тому,
що людям сказали, що його можна переробляти.
Люди починають забруднювати.
Люди можуть припинити.
Організація, що зробила цю рекламу, «Збережи Америку красивою»,
частково фінансувалася групою виробників пластмас,
зокрема великими виробниками напоїв і пакувань,
що може видатися дивним, поки не зрозумієш, що вони хочуть сказати:
«Зупинити забруднення — це твоя справа, споживачу».
Люди не купували б пластик,
не довіряли б, не вживали б його,
якби знали, що він так знищує планету.
Міністерство юстиції Каліфорнії
почало розслідування щодо «ЕксонМобіл».
До нас дійшли внутрішні повідомлення, у яких ішлося зокрема про те,
що масштабна переробка фінансово невигідна.
Але вони й далі поширювали міф про переробку пластику.
Запровадження переробки — це спосіб зберегти свої продукти на ринку.
- Щоб продавати пластик. - Так.
Це безпрограшна ситуація.
Сьогодні переробляється лише 9 % пластику.
Це жах.
І причина в тому, що виробникам пластику це не вигідно.
Переробка занадто дорога.
Ми виробляємо стільки пластику,
що перевершуємо можливості системи
навіть переробити передусім своє.
Після десятиліть у ролі звалища для понад половини сміття світу
Китай заборонив більшість низькоякісних продуктів переробки.
Здається, Китаю набридло імпортувати наше сміття.
Якщо пластик не можна переробити,
про це треба так і сказати.
Реклама мусить бути правдивою.
Трейсі, глянь, біжить до смітника.
Той факт, що цьому міфу дозволяли існувати
стільки десятиліть, приголомшує.
Це дуже схоже на тютюн.
Коли великі корпорації брешуть громадськості
і загострюють глобальну кризу забруднення, це треба зупинити.
І я не просто хотітиму чи сподіватимусь.
Я це зроблю.
Коли в мене виявили рак,
я навчала екологічно відповідальної моди
і зрозуміла, що йдеться вже не про сталий розвиток.
Ідеться про те, щоб повністю позбутися нафтохімії.
Тканини — найбільше джерело мікропластику в довкіллі.
Але в California Cloth Foundry
волокна з бавовни, льону, коноплі,
целюлозної віскози.
Найтоксичніший процес у ланцюжку виробництва текстилю — фарбування,
бо фарбу роблять з нафтохімікатів.
Багато наших інгредієнтів можна знайти на кухні,
наприклад, каштани й залізо.
Це головні інгредієнти у нашій програмі з «Норт Фейс» і «Левайс».
Також беремо бузину —
це один з барвників у худі Жизель з «Ґая».
Але це дорого.
Тому, щоб мода перестала бути високотоксичною і високооб'ємною,
треба розвивати зелену хімію.
Мода — зовсім не необхідність,
але досі грає важливу роль у суспільстві.
Більшу частину дорослого життя я працював дизайнером
і переважно винаходив нові продукти.
І в якийсь момент я зрозумів, що насправді це ж я
створюю екологічні проблеми, що нас турбують.
Як дизайнер ти переконуєш людей купувати, витрачати, викидати.
Але десять років тому я зрозумів, що такі, як я, можуть вирішувати,
бути компанії шкідливою чи почати вести бізнес зовсім по-новому.
У 2015 році ми спробували переконати корпорації
використовувати перероблені матеріали замість виробництва нових.
Ми зробили кросівки з рибальських сіток.
Але пластик залишається пластиком, навіть якщо його переробляти.
Тому пластику треба позбутися.
Далі я хочу запросити Сіріла Гатша.
Привіт. Як справи, Париже?
Настав час винайти нові матеріали природного походження.
Це перший піджак Кіма Джонса, «Діор», щоб підтримати нас
у процесі перетворення бананатексу на нову технологію.
Концепція пластику не мусить ґрунтуватися на нафтовому матеріалі.
Нема таких законів фізики, що прив'язують нас до цих матеріалів.
Просто так сталося, що зараз ми застосовуємо їх.
Розплющмо очі, звернімося до природи
і запитаймо: «Як природа робить прозоре?
Як природа робить міцне, але гнучке?»
Усі визначальні властивості,
притаманні пластику чи полімеру, є в природі.
І якщо ми навчимося в природи,
ми зможемо робити менш токсичні речі й бути більш екологічно відповідальними.
У «Свей» ми замінюємо всюдисущий пластик морськими водоростями,
переважно тонкі плівки.
Це взуття на 100 % без пластику,
тому його можна класти в компост цілим.
За сім-десять тижнів не лишиться нічого, крім поживних речовин.
Ми робимо перший у світі на 100 % рослинний високоефективний пігмент.
І ми хочемо замінити традиційні барвники, токсини.
Ми повторюємо ті самі принципи, що дають природні кольори метеликам.
Можна зробити будь-який у видимому спектрі.
Зараз ми в апогеї так званої революції матеріалів.
Це найбільше і найзахопливіше завдання в історії людства.
Ми боремося за своє виживання, переосмислюючи, перебудовуючи,
перевизначаючи засади нашого суспільства,
те, як виробляються речі.
Уявіть, що колись ми скажемо, що у світі тепер є нетоксичні,
безпечні полімери, пластмаси й інші матеріали.
Колись ми мусимо сказати людям в очі: «Ми зробили це».
Не «Ми хочемо», а «Ми зробили».
Це ризики, спроби, невдачі, важка праця.
Хоча пари дуже суттєво зменшили шкідливі контакти
в середині дослідження,
мені було цікаво, чи зможуть вони й далі так старатися.
Погляньмо на деякі ваші графіки.
- Подивимось? - Так, авжеж.
Це Дарбі, бісфенол А.
Гаразд.
На середині він у тебе впав.
Це твої фталати з високою молекулярною масою.
Пам'ятаєте, це ті, що в гнучких трубках,
гнучких пляшках для води.
Твої показники просто впали.
- Я назвала б це успіхом. - Чудово.
Джессі, це твій бісфенол А, а це на початку.
Ти зробив диво, показники були низькі вранці і ввечері.
- Це феноменально. - Прекрасно.
Висока молекулярна маса — теж височенька на початку,
а потім ти її знизив і тримав на рівні.
- Чудово. - Ти зірочка.
- Як ти це зробив? - Ну…
Наші пари змогли знизити бісфенол,
багато хто до рівня невиявлення, і це неймовірно.
Фталати виявилися впертішими,
але ми побачили суттєве зниження середнього показника.
І наші пари, по-перше, прийняли це,
їм це сподобалося, і вони хочуть поглиблювати ці зміни далі.
Гадаю, ми передусім перестали їсти в закладах.
Ми заощадили купу грошей і проводили більше часу разом, готуючи.
Тобто це позитивна зміна.
- Звісно. - Абсолютно.
І тепер назад уже не повернешся.
Це єдиний мінус глибших знань про пластик.
Ви це відчуваєте?
- Що не повернетеся? - Так.
Було не так складно, як ми думали,
бо одного тижня ми робили одне,
наступного пробували ще щось.
Гадаю, залишаються набуті звички.
Ти звикаєш до правила: обходься або використовуй замінник.
Ми звикли інакше готувати їжу й зберігати продукти.
Головне — це аромати.
Наприклад, засіб для прання.
Раніше ми відчували запах 24/7 і думали:
«Боже, мені воно досі пахне».
Якщо ми купуємо ковдру чи ще щось,
шукаємо чисту бавовну.
- Так. - Тепер ми свідоміші.
Я тепер став проповідником цього.
Гадаю, люди стають небайдужими, коли починають розуміти, що їм це шкодить.
Люди борються попри все.
Як Давид проти Голіафа.
Але в них сильна віра, сильний дух, і це неймовірно.
Цю ділянку в Сент-Джеймсі
запропонували «Формозі» під нафтопереробний завод
вартістю 9,4 мільярда доларів.
Навколо землі, на якій будується завод,
розгорівся скандал після того, як там виявили безіменні могили рабів.
Чинне законодавство Луїзіани
забороняє будувати на кладовищах.
Найбожевільніше те, що завдяки цьому люди виграють.
Предки, поховані в численних безіменних могилах,
зараз зупиняють нафтопереробні заводи.
БЕЗІМЕННІ МОГИЛИ
Ці предки ніби простягають до нас руки
і кажуть: «Досить».
- Ми стоятимемо разом. - Так.
- Проти «Формози». - Так.
Ми їм не дозволимо забрати наших предків з цієї землі
і кудись перенести.
Суддя Труді Вайт винесла рішення на нашу користь
і сказала «Формозі» звільнити ділянку.
Бо ми маємо право дихати чистим повітрям.
Шерон Лавін — справжня сила природи.
100 НАЙВПЛИВОВІШИХ 2024
З нею треба рахуватися.
ПОДОБАЄТЬСЯ
Я знаю: якщо ми об'єднаємося,
ми переможемо.
Я вже казав, що організовані люди перемагають організовані гроші завжди.
Причини, що заважають контролювати вплив
токсичних речовин, здебільшого не наукові.
Для подолання цієї проблеми треба сміливість, далекоглядність,
політична воля.
Жодна країна не ідеальна в регулюванні токсичних хімікатів і пластику.
Але Європейський Союз — світовий лідер.
ЄВРОКОМІСІЯ
У них є хімічне законодавство, REACH,
що якраз вимагає перевіряти хімічні речовини
на безпечність і токсичність перед виходом на ринок.
Дев'ять хімічних речовин заборонені
в засобах особистої гігієни в США.
І понад 1 100 — в ЄС.
Самі розумієте, це небо і земля.
Нові правила, ініційовані Єврокомісією,
стосуватимуться десяти видів одноразових виробів.
Ці вироби не зникнуть.
Просто їх робитимуть з інших матеріалів.
У нас є шанс.
ООН обговорює міжнародну всесвітню угоду щодо пластику.
Ця конференція — щось значно більше, ніж майданчик розробки міжнародної угоди.
Вона показує, що людство встає, щоб прийняти екзистенційний виклик.
Нарешті ми бачимо якийсь інтерес до заборони бісфенолу А
та подібних бісфенолів, так само шкідливих.
Ці хімікати порушують роботу гормонів, перешкоджають підвищенню естрогену.
Насправді бісфенол А досліджували ще в 1930-х
як потенційний засіб регуляції гормонів,
зокрема як засіб контрацепції.
У 2025 році ЄС сказав: з нас досить.
З понеділка в Євросоюзі діє заборона на використання
цього руйнівника ендокринної системи в харчовій тарі.
Якщо ми навчимося думати про здоров'я,
ми обійдемо модель, сфокусовану на тому, що ми бачимо на наших пляжах і в океанах.
Зрештою, треба думати, що потрапляє в людський організм.
ВТРУЧАННЯ ТИЖДЕНЬ 12 (КІНЕЦЬ)
Ти змінив щось у своєму робочому середовищі,
що могло б зменшити ризики?
Багато що. Гадаю, я багато що змінив.
Коли я познайомилася з Бруно,
я хвилювалася, що він не зможе
знизити ризики чи покращити число сперматозоїдів.
Він будівельник,
навколо нього багато шкідливих будівельних матеріалів.
Я помилялася.
У тебе чотири аналізи сперми, так?
Три з них дуже добрі, а останній навіть ще кращий.
Загалом ти показав дуже суттєве покращення.
Так.
Ми такого зовсім не очікували.
Ми подумали: «Що?»
Якщо ми подивимось на концентрацію,
у тебе було 44.
А потім стало 60.
Я бачила аналіз твоєї сперми, і ці результати значно кращі.
О, добре.
Загальна кількість рухливих зросла на 50 %.
- Ого. - Так.
- Це дуже багато. - Чудово.
Показники, про які ми говорили, досить високі.
- Концентрація зросла. - Так!
Просто неймовірно.
Ти став Суперменом.
У мене є результати.
Гадаю, найцікавіше для мене і, мабуть, для вас те,
що загальна кількість сперматозоїдів у тебе значно вища.
Для фертильності треба приблизно 40.
Спочатку ти був нижче цього рівня, а тепер у тебе 77,
і це прекрасно!
Дякую.
Я була дуже задоволена результатами аналізу сперми.
З шести чоловіків у дослідженні
у п'ятьох покращилася якість сперми за багатьма параметрами.
- І як ти почуваєшся? - Чудово.
- Так? - Так.
Дуже добре, що втручання спрацювало.
Я був на рівні нижче норми чи безпліддя, а тепер в нормі.
Ще один дуже позитивний наслідок цього втручання в тому,
що воно, здається, покращило їм життя там, де ми цього не очікували.
Коли ми все забрали, я схуд,
здається, було 96 кг, коли ми важилися,
десь до 90.
Зараз я важу десь 91,5.
Отже, схуд на 4,5 кг.
Я рідше прокидаюся вночі і сплю міцніше.
У третини учасників знизився індекс маси тіла.
Понад 60 % відзначили підвищення енергійності.
У 80 % покращилася якість сну,
і 86 % повідомили, що планують підтримувати змінений спосіб життя.
Гадаю, я можу зосередитись на довше.
Раніше я жив наче в тумані.
Мені краще, життя приємніше.
Чому б мені не продовжити?
Звісно, щоб зрозуміти характер хвороби, потрібна велика група населення.
Тому ці результати будуть використані
в заявці на масштабніше дослідження
з державним фінансуванням.
Тому, гадаю, ми піонери.
Сьогодні я вирішила зробити тест на вагітність, ще один,
і поділитися з вами.
А хто знає, правда?
Один.
Два.
Три.
Чотири.
Що це значить?
Це ж не жарт?
Це ж не жарт? Не може бути.
Їх дві.
ВАГІТНА НЕ ВАГІТНА
Я не довіряю цьому тесту.
Добре, тримай тут. Я візьму ще один.
О, коханий.
ВАГІТНА
О, кохана.
Я кохаю тебе.
Від останньої нашої розмови життя трохи змінилося.
Зараз я на 15-му тижні вагітності.
Ми вже знаємо, що це хлопчик,
тому не зможемо назвати цю дитину Шанною.
Так. Ми хотіли назвати Шанною.
Гаразд, Це тулуб. Це ніжки.
Після дослідження ми дізналися, що ми при надії.
Так! Ми…
Так, ми вагітні.
- Так. - Дивовижно.
- Більше вагітна я, але ми таки вагітні. - Ну, так кажуть.
САН-РАМОН КАЛІФОРНІЯ
Спочатку я познайомилася з усіма учасниками листовно.
Але я щоразу дивувалася, як приємно було з ними зустрітися,
поспілкуватися, познайомитися з ними.
Тут усе чудово.
Бачили, як рухається?
О, рухається, любий.
Я відчуваю зв'язок з кожною парою.
І це дуже несподівано, бо під час досліджень
зазвичай так не буває.
ВАГІТНІСТЬ 40-Й ТИЖДЕНЬ
Тук-тук!
- Привіт! - Привіт!
Погляньте, що ви зробили.
- Так. - Так.
Якщо ви хочете народити дитину,
я вважаю, мати таку можливість — фундаментальне людське право.
Гадаю, тепер я більше вірю в розв'язання проблеми безпліддя.
Буде важко, тому я й борюся.
Тому я з вами й розмовляю.
- Ти чудова. - Так.
ДЖУЛІ І ЕРІК ДАТА ПОЛОГІВ: 8 ЛЮТОГО 2026
ДАРБІ І ДЖЕССІ ДАТА ПОЛОГІВ: 13 ЛЮТОГО 2026
МОНІК І БРУНО ОЧІКУВАНА ДАТА ПОЛОГІВ: 22 БЕРЕЗНЯ 2026
ПАМ'ЯТІ ЛЮКА МЕЄРСА
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук