Downloaded from YTS.BZ
Doar eu sunt obsedată de microplastice?
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Microplasticele sunt în toate.
- Microplastice. - Alo!
Toți avem microplastice în corp, în sânge, în piele.
Fraților, în ouă, în boașe.
Cum adică am microplastice în ouă?
- Ai microplastice în ouă. - Da?
Mi-ai stricat ziua.
MĂ IDENTIFIC CA MICROPLASTIC
Sunt mase plastice în toate și le consumați tot timpul.
Aveți plastic în gură de la periuța de dinți.
Mestecați gumă? E făcută din plastic.
Hainele astea sunt din poliester, făcut din plastic.
Nu știm ce efect au plasticele asupra noastră.
Sunt în toate aspectele vieții noastre și nu avem cum să scăpăm de ele.
Eu, voi și toți oamenii pe care-i întâlniți
au în creier suficient plastic, în mă-sa, încât să poți face o lingură din el.
Sunt prin tot corpul, nu doar în creier.
În sânge, în plămâni, inimă, artere,
în intestine, ficat, rinichi, în laptele matern.
Bine, sunt plin de microplastice. Și ce vreți să fac? Ziceți-mi! Eu nu știu.
Am mers la gastroenterolog și a zis că nu bea apă îmbuteliată
din cauza microplasticelor și a legăturii cu cancerul de colon.
În plus, plasticul eliberează o grămadă de chimicale.
M-am enervat când am aflat
că substanțele chimice toxice conțin obezogeni.
Știți ce sunt ăștia?
Tehnologia înseamnă mai multe plastice, care ajung în corp.
De la ele, bărbaților li se micșorează penisul și testiculele,
scade numărul spermatozoizilor, cresc avorturile spontane.
E incredibil și alarmant.
Ce facem ca rasa umană să nu moară?
Care sunt soluțiile la aceste probleme?
Întâi trebuie să ne uităm în casele noastre.
DETOXIFIEREA DE MICROPLASTICE
Astă-seară avem un invitat special,
Shanna Swan, o femeie unică și dată-n mă-sa.
Recunosc, nu am mai fost prezentată așa.
CRIZA STERILITĂȚII
Ca să înțelegeți impactul substanțelor din plastic,
trebuie să vedeți efectul asupra reproducerii.
Fertilitatea scade vertiginos în toată lumea.
În cartea Numărătoarea inversă spuneți că lumea modernă e un pericol
la adresa spermatozoizilor și a rasei umane.
Așa afirm și mențin ce am spus.
E strâns legat de substanțele chimice utilizate în mod frecvent în plastice.
Vorbesc despre aceste substanțe de vreun sfert de secol.
Mai mult ca oricând, oamenii se tem
că substanțele la care sunt expuși îi îmbolnăvesc.
Concomitent, utilizarea testosteronului a crescut.
Mă adresam întotdeauna oamenilor de știință.
Am publicat aproape exclusiv în jurnale științifice.
Și mi-am dat seama că nu a dat roade.
- Se micșorează penisurile umane? - Da.
De ce n-ai început așa?
Mi-ai cucerit atenția.
Asta mă afectează personal, Shanna.
În prezent sunt multe crize în lume.
Nu vreau să vă sperii,
ci să spun că și asta e o criză importantă.
Și asta merită atenția noastră.
Dacă ne raportăm la supraviețuirea noastră ca specie,
se poate să fie unul dintre cele mai importante lucruri.
Ca să înțelegem impactul acestor substanțe
care ne pot afecta organismul,
trebuie să ne uităm la femeile care nu reușesc să rămână însărcinate.
- Bună! - Bună! Ce faci?
- Ești Monique? - Da, eu sunt Monique.
- Shanna. - Încântată!
Am luat șase cupluri care încearcă să facă un copil,
dar n-au reușit.
Întrebarea e:
dacă reducem expunerea oamenilor la substanțele chimice din plastice,
le va influența asta fertilitatea?
- Bună! Ce faceți? - Bună!
Îmi spuneți de ce ați acceptat?
- Pentru copil. - Da.
Încercăm de mult.
Luna asta se împlinesc 22 de luni de când încercăm să facem un copil.
După vreun an, ne-am zis că e cam ciudat că nu s-a întâmplat nimic.
Încercăm de când ne-am căsătorit.
Acum vreo doi ani.
Încerc să rămân însărcinată de peste zece ani.
Cred că de vreo doi ani și jumătate. Da.
Trebuie să faci sex tot timpul și o grămadă de teste.
Devine…
Își pierde farmecul.
Spune-le cum îți zici!
„Julie, nu sunt vibrator uman.”
Apoi trecem la treabă și mă bucur că sunt vibrator uman.
Dar e dezumanizant.
- Abia aștept să primesc un răspuns. - Minunat!
- Da, minunat. - Da.
N-ar fi excelent să-i dăm de capăt?
Să vorbim despre produse!
- Bine. - Da?
Ăsta e plastic.
E o intervenție de trei luni…
Citește asta!
…în care analizăm efectul reducerii expunerii la plastic
și la substanțele din el asupra fertilității.
Nu este un „studiu științific”.
Nu există grup de control.
E la scară foarte mică
și subiecții sunt cupluri infertile, cu o infertilitate inexplicabilă.
Nimic din stilul lor de viață nu era cauza evidentă,
cu excepția substanțelor chimice din mediul lor.
Aceste substanțe sunt omniprezente.
Sunt nelipsite din viața cotidiană.
În plasticele dure.
În plasticele moi.
În țesături.
În bucătărie există exemple evidente.
Ustensile, tocătoare, pliculețe de ceai, capsule de cafea
și o multitudine de recipiente.
Ambalajele alimentelor sunt din plastic.
Când le încălzim, ajung în alimentele pe care le consumăm.
Deseori sunt în locuri invizibile,
în cutiile de aluminiu și de conserve folosite la supe și băuturi.
Dar ăsta e doar vârful aisbergului.
Sunt în dulapul de haine.
În țesăturile și vopselele din haine.
Sunt în produsele de îngrijire.
În perii, șampoane, deodorante și loțiuni.
Sunt în parfumuri.
Iar copiii sunt îngropați în plasticele din jucării.
Așa că le ingerăm, le absorbim prin piele, prin căile respiratorii.
Ne intră în organism pe toate căile posibile.
Iar când ne traversează organismul, ne afectează într-o multitudine de moduri.
Acasă am fost atenți la substanțele chimice din mediul nostru.
Aflu mai multe despre plastice și-mi dau seama că e mult mai amplu.
- Totul e de plastic. - Da.
E regatul plasticelor.
- Folosim și noi des astea. - Da.
Acum nu pot trăi fără ele.
Astea conțin chimicale îngrijorătoare.
Asta e o problemă. Le folosesc zilnic.
Cred că avem multe produse.
Am auzit de plastice și microplastice,
dar nu m-aș fi gândit că am și eu în corp.
Întâi am aruncat un tocător. A fost un sentiment plăcut.
Din microplasticele din ocean, 35% provin din textile.
Doamne! Încă unul.
Asta e camera războiului chimic.
- Da. - Așa zici.
Doar pentru miros.
Produsul de curățat latino-american.
Când te gândești câte plastice sunt în viața ta…
Sunt peste tot în casă.
Acum mă uit și-mi spun că trebuie să arunc asta.
Am cerut cuplurilor să arunce plasticele evidente și să mai facă niște schimbări.
Să evite alimentele și băuturile ambalate în plastic,
fie de la magazin, fie mâncarea la pachet.
Să evite parfumurile și odorizantele.
Să folosească numai produse de îngrijire naturale.
Să evite textilele sintetice, vopselele petrochimice și să nu atingă bonurile.
Aproape toate bonurile conțin bisfenol A.
Vrei să-l arunci tu?
- Nu vreți bonul? - Nu, mersi.
Mă simt ca în filmul Matrix.
Am fost întrebată: „Vrei pastila albastră sau roșie?”
Nu mai știu cu care intrai…
El o ia pe cea roșie.
- Eu cred că am luat-o pe cea roșie. - Da.
Mie mi se pare interesant un mister
la dezlegarea căruia pot contribui.
Scade numărul spermatozoizilor? Iar dacă da, din ce motiv?
Și cum demonstrezi?
Studiez acest mister de 25 de ani.
Am ajuns în domeniu
pentru că eram într-un comitet al Academiei Naționale de Științe
ca să analizez substanțele chimice nou apărute,
numite agenți din mediu activi din punct de vedere hormonal.
SCĂDEREA CALITĂȚII SPERMEI
Comitetul mi-a adus o lucrare din Danemarca din 1992.
Menționa scăderea numărului de spermatozoizi cu 50% în 50 de ani.
E foarte mult.
Inițial am fost sceptică.
Credeam că erau și alți factori care explicau scăderea.
Am reanalizat datele.
Spre mirarea mea, nu se schimbase nimic.
Numărul spermatozoizilor scăzuse cu peste 50%.
Asta mi-a deschis ochii.
De fapt, în anul 2023,
am aflat că există o tendință de accelerare semnificativă.
Declinul era de două ori mai accentuat decât se constatase anterior.
Care putea fi cauza?
Era prea accelerat să fie genetic. Trebuia să fie mediul.
- Putem vorbi despre teste? - Da.
- Abia aștept. - Da.
La începutul studiului măsurăm chimicalele la care sunt expuși
analizându-le urina.
Le-am cerut mostre.
Cum se pronunță… „Flalatați”?
- Ftalați. - Ftalați.
Cu cine începem?
Hai să începem cu Jesse, poate al meu mă supără și plâng.
Aici zice că numărul ftalaților e mare.
- E mare. - Mai apare apoi.
- E mare? - Ce să vezi!
E palpitant.
M-a șocat.
M-am speriat când am văzut câte chimicale am acumulat.
Asta ne arată clar că ce facem acum contribuie
la ceea ce eu aș numi un nivel inacceptabil al chimicalelor.
Vă înțeleg dezamăgirea.
Apoi analizăm calitatea spermei, așa că cerem o mostră de spermă.
Ne uităm la concentrație.
La numărul ăsta ne gândim majoritatea.
Când studiez scăderea calității spermei.
Numărul total al spermatozoizilor motili.
Valoarea e 23.
Intervalul de referință e mai mare sau egal cu 40.
Ne uităm…
Când Shanna a vorbit despre rezultatul analizei spermei,
sentimentul a fost foarte ciudat.
Nu cred că-și face vreun bărbat analiza spermei până…
în ultimul moment, când vrea să afle,
deci când vrea să facă un copil și nu reușește.
Mai jos de atât, poate 48…
A fost prima oară când mi-a explicat cineva
de ce valoarea aia era o problemă sau mi-a dat vreo explicație.
Teoretic ești subfertil, infertil, depinde cum…
- E înspăimântător, nu? - Da.
Ești mai puțin bărbat din cauza asta? Ai vreo problemă?
Dar mi-am spus că trebuie să analizez,
să-i țin piept ca să facem un copil.
Când vorbesc despre rezultatul analizelor,
vreau să-i asigur că asta nu înseamnă
că nu pot face un copil.
Spermatozoizii sunt produși tot timpul, la fiecare 70 de zile.
De aceea am ales intervalul de trei luni pentru intervenție.
Cred că mesajul e că acum nu e încurajator,
dar situația se poate schimba, iar ei pot pune umărul.
Ne uităm și la schimbarea indicelui de masă corporală,
deoarece chimicalele nu afectează doar fertilitatea,
ci au și alte efecte asupra sănătății, precum obezitatea crescută.
Astea sunt produsele de îngrijire.
Le dăm un pachet de produse care le vor reduce expunerea.
Vestea bună e că există alternative excelente.
Puteți înlocui majoritatea plasticelor din bucătărie cu metal,
sticlă, ceramică sau bambus.
Puteți folosi perii și ață dentară din bambus
și produse de îngrijire personală inodore.
La finalul perioadei de trei luni,
facem din nou analizele și…
vedem dacă expunerea a scăzut sau chiar…
avem o sarcină.
Abia aștept următoarele 90 de zile.
Sunt hotărâtă să obțin valori mai mici ale plasticelor sau chimicalelor din corp.
Iar dacă soția e fericită, sunt și eu.
Îi urmez sugestiile și fac și eu toate astea.
Îmi place ambalajul de carton.
- Arată bine. - Da.
Nu conține deloc plastic.
Sper să rămân însărcinată.
- Ar fi super. - Da.
- Un copil. - Un copil ar fi fantastic.
- Nu par bureți. - Sunt ca lufa.
Nu știu dacă așa voi rămâne însărcinată.
Apropo de infertilitate, ne-am întrebat ce naiba facem.
Asta facem.
Aș vrea să văd o scădere peste trei luni. Sper să fie o scădere.
- Sper să ajute. - Da.
Nu cred că a mai făcut cineva experimentul ăsta
ca să vadă efectul asupra procreării
și, să sperăm, al nașterii.
Nu e simplu. Dar e foarte important.
Plasticele sunt o categorie uriașă de materiale sintetice.
Din păcate, multe din substanțele adăugate sunt toxice,
inclusiv ftalații și bisfenolii.
Ftalații dau flexibilitate plasticului.
Iar bisfenolii, precum BPA, îi dau rigiditate,
ca în cazul biberoanelor, al sticlelor de apă.
Noi numim aceste substanțe disruptori endocrini.
Când spunem „endocrini”, ne referim la hormoni.
Hormonii sunt moleculele-semnal naturale.
Sunt un fel de mesaje pe care le trimitem
de la creier la inimă sau rinichi.
Disruptorii endocrini atacă aceste semnale moleculare.
Avem o multitudine de dovezi
că aceste substanțe pot contribui la atacuri de cord și cerebrale timpurii.
Pot fi mici modificări în funcția normală a hormonilor tiroidieni
în creierul copiilor,
care pot duce la autism, deficit de atenție și tulburări cognitive.
Cel puțin 50% din substanțele sintetice sunt obezogene.
Sunt substanțe care ne îngrașă.
Studiile arată că bisfenolul A
poate reprograma epigenomul,
așa că șoarecii devin mai mari.
Acele semnale se transmit la patru, chiar cinci generații
în arborele genealogic.
Dacă o femeie însărcinată e expusă la o substanță toxică,
vor fi expuse organele reproducătoare a trei generații.
E clar că mama se expune.
Substanța toxică ajunge și la copil. Asta e a doua generație.
Dacă copilul e de sex feminin,
ovulele se formează în ovarele copilului dinainte de naștere.
Astfel celulele reproducătoare ale celei de-a treia generații
sunt expuse la substanță.
O poți numi intruziune toxică.
Disruptorii endocrini nu afectează doar hormonii,
ci sunt și carcinogeni.
Stimulează divizarea celulelor.
Cu cât proliferarea celulelor e mai accentuată,
cu atât trebuie să fie mai rapid și precis sistemul de reparare al ADN-ului.
Uneori nu se poate repara.
Acum ai o mutație
care i-a dat celulei posibilitatea de a fi carcinogenă.
Vedem înmulțirea cazurilor de cancer mamar, ovarian,
de cancer de endometru, uterin și chiar de prostată.
E important să înțelegem
că echilibrul natural îți este afectat
când ești expus la acești factori externi care îți pot „imita” hormonii.
Cred că e un drept fundamental al omului
să facă un copil dacă dorește.
Mereu a fost foarte important pentru mine.
Am făcut primul copil la 27 de ani, iar pe al doilea, după trei ani.
Apoi a urmat o pauză.
Am încercat iar la o vârstă mai înaintată
și am avut câteva pierderi de sarcină foarte dureroase.
Era cât pe ce să renunț, dar am continuat.
La 42 de ani am născut din nou.
Am trei copii minunați, șase nepoți și o strănepoată.
Am privilegiul de a o cunoaște, de a vedea continuitatea
și de a ne vedea familia în ea,
iar bucuria pe care ne-o dăruiește tuturor e…
N-am cuvinte. Îmi dau lacrimile. Pentru mine e minunat.
Pentru mine e important să ajut oamenii cu probleme de fertilitate.
Mi se pare lipsit de etică și un gest criminal
că substanțele chimice din mediu
sau factori pe care nu-i controlează le îngrădesc acel drept.
Dintotdeauna am știut că vrem copii.
Deși am creat multe probleme pe Pământ,
copiii sunt viitorul, răspunsul și soluția la multe din aceste probleme.
Trebuie să ajungem la un echilibru.
Sper ca ei să dăuneze cât mai puțin planetei
și să aibă grijă și de ceilalți.
De vreo doi ani încercăm să facem un copil.
Când ne-am cunoscut, a fost greu, fiindcă eu treceam printr-un divorț.
Weekendul ăsta?
Nu voiam ca Cecilia să crească singură.
Dar acum cred că e momentul potrivit și sunt cu omul potrivit.
E un vis pentru amândoi.
Apoi Cecilia a început să ne ceară întruna un frate sau o soră.
Și ne-am luat primul câine.
Nu era de ajuns și a mai cerut unul.
Sperăm să facem un copil înainte de al treilea câine.
Botezul mărturisește credința Bisericii.
Te botez în numele Tatălui…
Nu-i place.
…și al Fiului și al Sfântului Duh.
Scuză-mă!
Mereu mi-am dorit o familie liniștită și minunată.
Bunicii și mama mea erau minunați.
Asta îmi lipsește dintotdeauna. Și asta vreau să fiu pentru acest copil.
Cred că de aceea aș fi dezamăgită dacă nu am avea un copil.
Vreau să văd o versiune mică a ta. Cred că ar fi tare.
Cred că ai fi o mamă fantastică și vreau să ai parte de asta.
- Sincer. - Scuze.
Înțelegi?
- Da. Gata, e bine. - Da, e bine.
În ultimii doi ani am început să iau tot mai multe pentru fertilitate.
Vrem să facem un copil și o să fac tot ce pot.
Iei toate astea în fiecare zi?
- Da, dimineața. - Da?
Da.
Infertilitatea noastră e inexplicabilă. Nu am nicio problemă.
Dimineața îmi verific pH-ul…
Am căutat ce îi trebuie organismului meu
în urma unor analize hormonale și de sânge.
- Ce e asta? - Arată sănătatea corpului.
Aici aș fi ovulat, aș fi eliminat ovulul
și se uită la creșterea progesteronului după patru-cinci zile.
Îmi place că văd zilnic situația hormonilor mei.
Mulți specialiști la care am fost
s-au concentrat doar la unele lucruri și nu i-a interesat.
Când le spun că vreau să reduc disruptorii endocrini,
mă întreabă ce înseamnă.
„Ia capsula asta cu eliberare prelungită!” Iar astea conțin plastic.
O folosiți la programarea actelor sexuale?
Facem sex tot timpul, Shanna.
Când mă gândesc că există factori de mediu
care îmi scad șansele
și îmi răpesc dreptul de a fi părinte…
- E copleșitor. - Da. Nu mai ai de ales.
Nimeni nu mai are de ales. Sunt în apă, în aer, în sol.
Da, este descurajant și copleșitor.
Așadar cum am ajuns în situația
în care suntem toți înconjurați de substanțe toxice în case,
în magazine
și în mediul înconjurător?
Cum e posibil?
Acum 120-130 de ani, majoritatea plasticelor erau de origine vegetală.
La începutul secolului al XX-lea,
industria petrolieră a descoperit polietilena, polipropilena,
tereftalatul de polietilenă, polistirenul.
Reactoarele și coloanele de fracționare
crachează și reconstruiesc moleculele de petrol,
transformându-le în noi lichide, gaze, granule.
Când extrag țițeiul din pământ, îl separă în diferite componente.
Una dintre ele se transformă în plasticele pe bază de petrol.
Aceste materiale ieftine și ușoare erau omniprezente,
iar oamenii le-au găsit tot soiul de aplicații.
E o folie nouă, remarcabilă de poliester numit Mylar.
Se rupe? E aproape imposibil.
Savanții nu pot greși, nu? Era o poveste de amor cu plasticul.
Și abia mult mai târziu
ne-am dat seama că avem un preț de plătit.
În lume, fabricarea substanțelor chimice și a plasticelor crește rapid,
cu vreo 3-3,5% anual.
Dacă se menține tendința actuală,
plasticele din lume se vor dubla până în anul 2040 sau 2050.
În același timp,
trăim într-o lume inundată de substanțe chimice sintetice.
Începând cu anii '50,
au fost dezvoltate cel puțin 100.000 de substanțe chimice.
De multe ori nu s-a făcut o analiză a toxicității,
deci nu știm ce efecte au.
70.000 DE SUBSTANȚE NETESTATE
Facem un amplu experiment toxicologic
în care copiii și nepoții noștri sunt subiecți fără consimțământul lor.
E înspăimântător, fiindcă nici nu știm în ce măsură suntem expuși.
Cum ajunge acolo și ce face?
Acum aflăm și nu e îmbucurător.
Recent, Agenția de Mediu, EPA,
a trecut ftalații pe lista substanțelor
„care pot dăuna mediului sau sănătății oamenilor”.
Congresul a fost forțat să acționeze datorită unui studiu al dr. Shanna Swan.
Dr. Swan a comparat nivelul de ftalați al unui grup de femei însărcinate
cu sănătatea băieților născuți de acestea.
Ați descoperit că nivelul crescut al ftalaților
din urina mamei în timpul sarcinii
le crea probleme băieților?
- Da. - Ce probleme aveau copiii?
Am descoperit că băieții prezentau caracteristici mai puțin masculine.
Aparatul genital masculin necesită
o anumită cantitate de testosteron în această etapă crucială
pentru a declanșa diferențierea
dintre aparatul genital masculin și feminin.
Corespondentul ovarelor la fete sunt testiculele la băieți.
Când intervin ftalații, nivelul testosteronului scade,
iar fătul băiat nu primește acel semnal la momentul potrivit.
În consecință, nu i se dezvoltă organele genitale masculine
sau nu în totalitate.
Este cunoscut drept sindromul ftalaților.
E special.
Nu mai există sindroame numite după o substanță chimică.
Bun.
Distanța ano-genitală e distanța dintre anus și organele genitale.
O măsurăm cu acest șubler.
Willy e mult mai îngăduitor decât mulți bebeluși,
așa că e foarte simplu.
Când faci asta cu copii adevărați, e mai complicat.
Îi tragem genunchii înapoi,
ceea ce întinde puțin zona.
Și îi căutăm anusul.
Da. Punem o parte…
Doamne!
Ce tare!
La o fetiță, ar fi cu 50-100% mai puțin.
De ce?
- Uitați câte trebuie să stea aici. - Bijuteriile, da.
Da, toate bijuteriile. E fantas…
Măsurătoarea asta e cea numită ano-scrotală.
Acesta e scrotul.
Măsurăm perineul. E știință.
Băieții cu simptomele sindromului ftalaților
aveau distanța ano-genitală mai mică,
așadar băiatul era mai puțin masculin
sau poate mai feminizat.
Au penisuri mai mici și cresc șansele să nu le coboare testiculele.
A fost uimitor să văd efectul
disruptorilor endocrini puternici asupra dezvoltării organelor masculine.
Se pune întrebarea dacă îi dăunează sănătății.
Asta e întrebarea-cheie.
Și influențează funcția de mai târziu?
De exemplu, producția de spermă sau fertilitatea.
Am descoperit o legătură directă.
O distanță ano-genitală mai mare, un număr mai mare de spermatozoizi.
E important,
ne spune că micile schimbări insesizabile la naștere
se manifestă de-a lungul vieții în succesul reproducerii.
Un lucru esențial în cercetarea mea
e triunghiul mic dintre anus și aparat.
Nu pare prea tehnic.
- Dintre anus și organele sexuale. - N-am mai auzit chestia asta.
- Știi de asta? - Da.
Majoritatea datelor științifice nu sunt cunoscute populației.
Auzi vești despre ele, apoi dispar.
Probabil e tulburător să fii… Ești mesagerul ouălor și perineelor.
Penisurile se micșorează. Poate ați citit titlurile…
Fertilitatea la bărbați a scăzut enorm.
În viitor, bărbații ar putea să nu producă destulă spermă.
Știți că ftalații din parfumuri…
M-a surprins receptivitatea mass-mediei
și a publicului la mesajul transmis de mine.
E trist, fiindcă mulți oameni nu știu
că aceste produse și substanțe toxice le dăunează.
Oamenii erau însetați de aceste informații.
Bebelușii sunt expuși la microplastice în uter.
În parte și pentru că toți avem ftalați în corp.
Nu e doar o problemă a Americii.
Problemele astea le vedem în toată lumea.
SPITALUL FATEBENEFRATELLI ROMA, ITALIA
ANTONIO RAGUSA DIRECTORUL SECȚIEI DE OBSTETRICĂ
Am ales să mă fac obstetrician fiindcă totul începe la naștere.
De fiecare dată când se naște un copil,
la orizont se deschide o nouă lume.
Ciao!
Încordează-te!
Bravo!
Prima oară când îți vezi fiul sau fiica,
toți neurotransmițătorii din creier, din corp
în fracțiunea de secundă în care vezi copilul, se schimbă.
E o explozie.
Doamne!
Felicitări, Vane!
Dragostea mea!
Și el seamănă cu tatăl lui.
Totul e cuprins într-un singur cuvânt.
Ciao!
Bucurie.
Da, iubire. Bună!
Când am văzut prima oară plastic în placenta umană,
eu n-am simțit bucurie.
Dimpotrivă.
Le-am cerut mamelor să-și doneze placenta
și am avut grijă să nu o contaminăm cu plastic.
LABORATOR DE MICROSCOPIE ELECTRONICĂ
- Puteți să-mi arătați? - Sigur.
Da. Avem rezultate bune.
Eu cred că am găsit ceva interesant.
Am găsit obiectul ăsta.
Vedem că are mai multe straturi,
asemenea altor microplastice descrise.
Am analizat eșantioanele
și în unele dintre ele am găsit microplastice.
Am găsit diferite tipuri de plastic.
Polipropilenă, polietilenă și așa mai departe.
Luați loc!
Ne-am gândit că dacă microplasticele sunt în placentă,
poate sunt și în alte locuri.
Mișcările sunt astea.
Le-am cerut mamelor să ne dea mostre de lapte.
Excelent!
Am văzut că în multe din aceste mostre sunt plastice.
Toți avem plastice în corp.
E înfricoșător.
Aș spune că abordarea industriei e să ignore problema,
să producă mai multe substanțe pe care le pun în plastice
și să crească producția.
Nicio companie nu va schimba fabricarea unui produs de bunăvoie
dacă îi afectează profitul.
Asta e realitatea.
Așa cum eu n-am să încetez să vorbesc despre efectele negative,
ei nu vor înceta să facă ce cred că e datoria lor,
mai exact, cred eu, să-și protejeze valoarea acțiunilor.
Avem scopuri diferite.
După un deceniu de planificare,
se deschide instalația de cracare din Beaver a companiei Shell.
În decurs de un an, fabrica va produce
3,5 miliarde de pelete de plastic.
De când e operațională,
instalația de cracare de miliarde a Shell a întâmpinat numai probleme.
Potrivit datelor firmei Shell,
defecțiunea a dus la niveluri ridicate de benzen,
o substanță incoloră care poate cauza cancer.
EPA știe că fabricile petrochimice toxice
sunt printre cele mai poluante fabrici din lume…
și ucid populația de culoare din Louisiana.
Tot ce aveți,
hainele, ochelarii, mașina cu care ați venit, telefonul,
tot ce aveți, sunt produse petrochimice.
Ce ați face cu astea?
Când știu că oamenii produc chimicale
fără să le pese câtuși de puțin de impactul lor asupra sănătății,
mă înfurie, mă face să lupt și de aceea lupt.
INTERVENȚIA SĂPTĂMÂNA 2
Spuneți-mi ce schimbări ați făcut în alimentație și cum priviți hrana.
- Mâncăm mai puțin în oraș. - Da.
Studiul poate fi descurajant.
Plasticele sunt peste tot.
Și te întrebi dacă poți face vreo schimbare care să conteze.
Așa că…
Dar e bine că a fost Shanna aici,
fiindcă ne-a arătat care sunt alternativele.
Poate că nu reușim să renunțăm la tot, dar în câteva aspecte-cheie putem.
Măcar reducem, să vedem dacă e o diferență.
Sigur, am fi triști dacă nu ar ieși nimic, dar până nu încerci, nu știi.
Încerci și vezi ce se întâmplă.
Am încercat să reduc expunerea la plastice purtând haine din fibre naturale.
Sunt greu de găsit.
Am văzut hârtie și m-am bucurat,
m-am gândit că au ambalaje din altceva decât plastic.
Dar sunt ambalate în plastic.
„95% micromodal, 5% elastan”.
Habar n-am ce sunt astea.
„88% poliester reciclat, 12% elastan”.
Da.
Ăsta e bumbac, 100% bumbac organic.
Este! Una din trei.
O probez.
Pielea e cel mai mare organ
și poate absorbi peste 60% din substanțele pe care le aplici pe ea.
Toxinele din vopsea și din țesătură
se absorb în piele,
ne scurtează viața și ne afectează fertilitatea.
Creez haine din fibre naturale
și am început în industria modei ca manechin.
Prezentam haine casual, lenjerie, produse de înfrumusețare.
Am învățat ceva din asta.
Contează croiala și cum pică țesătura.
Ca manechin știam despre croială
înainte să ajung designer.
Am lucrat cu Calvin Klein, Jones New York, Perry Ellis America,
apoi cu mărci proprii.
Mallurilor le plăceau modelele create de noi,
dar apoi spuneau că sunt scumpe.
Multe firme se zgârcesc la calitate.
Așa că trebuia să economisim în tot lanțul de aprovizionare
ca să ajungem la prețul lor.
La prețul ăsta, ar fi mai scump să-ți cureți hainele
decât să le arunci și să-ți cumperi altele noi.
Înlocuiam lâna cu fibrele acrilice, bumbacul cu poliesterul,
mătasea cu nailonul, cauciucul cu elastanul.
Atunci nu realizam
că aceste fibre de substituție sunt din plastic, disruptori endocrini.
Până în 2030, 70% din fibre, așadar din țesături,
se preconizează că vor fi din plastic.
Când cei doi copii ai mei erau mici
și l-am înțărcat pe al doilea,
am descoperit o umflătură.
Aveam cancer mamar.
Mi s-a spus că se dezvoltă rapid, că e destul de agresiv.
Mi-a fost greu să accept chimioterapia, care presupune toxine.
Dar am făcut-o.
Mi s-a spus că apoi trebuie să fac radioterapie.
Am întrebat dacă pot în schimb să fac o dublă mastectomie.
Așadar…
Da, cancerul mi-a răpit sânii și fertilitatea.
După câțiva ani am înființat firma asta și am făcut o ședință foto.
Erau nouă femei,
iar una tocmai făcuse o poză topless pentru noi.
Pe piept avea scris: „Dă-l dracu' de cancer mamar!”
I-am spus că eu am avut.
Ne-am dat seama că din nouă femei, trei suferiserăm de cancer mamar.
Asta m-a motivat.
Mi-am zis că, dacă producem haine sigure, poate vindecăm industria.
Bun-venit pe canalul meu! Facem un best of.
Produsele mele de îngrijire a părului…
Da, am aflat secretul.
Noi, oamenii, avem tabieturi,
iar asta înseamnă expunere în mod regulat.
Ați mers prin zona cu cosmetice a supermarketului
să vă uitați la ingredientele din produsele folosite zilnic?
Produsele de îngrijire personală și de machiaj conțin disruptori endocrini.
Formaldehidă, PFAS,
folosite și în produsele de ignifugare,
ftalați, xenoestrogeni, sulfați,
triclosan, EDTA, parabeni…
Toate aceste substanțe sunt adăugate ca să îmbunătățească produsul.
Ftalații sunt adăugați în fixativele de păr,
fiindcă dau flexibilitate părului.
Și sunt adăugați și ca produsul să miroasă frumos.
Ingredientele astea sunt pentru miros.
Dar ingredientele adăugate ca să îmbunătățească produsul
de fapt ne dăunează sănătății.
Studiul meu a arătat
că utilizarea începând cu o vârstă fragedă a produselor pentru păr
a declanșat ciclul menstrual la o vârstă mai mică.
Americancele ajung la pubertate mai devreme.
Procentul fetelor care au avut menstruație înainte de 11 ani
aproape s-a dublat, de la 8,5 la aproape 15,5.
Menstruația la o vârstă mai mică e un factor de risc pentru cancerul mamar.
Risc crescut de cancer mamar și uterin,
deoarece sunt expuse mai mult timp la hormonul estrogen.
Adevărul este că anumite populații
sunt mai expuse la toxinele din mediu.
Fetele de culoare sunt de două ori mai expuse decât fetele albe
la pubertate precoce.
Femeile de culoare au cea mai mare rată a cancerului mamar,
fibroame și obezitate.
Motivul sunt ingredientele toxice
din produsele de înfrumusețare folosite.
Unele grupuri sunt mai expuse decât altele, dar nimeni nu e ferit.
În Louisiana au permis industriei combustibililor fosili
să construiască cu nemiluita.
Unele comunități sunt înconjurate de industria combustibililor fosili.
O zonă din Louisiana mai demult cunoscută pentru plantații…
Locuitorii care trăiesc aici de generații întregi
se luptă pentru aer curat.
Comunități întregi înconjurate de uzine industriale.
Industria petrochimică afectează populația de culoare
din cauza amplasării.
În această zonă,
68% din populația de culoare locuiește la maximum 50 km de o centrală pe cărbune
și la câțiva kilometri de fabrici petrochimice și producătoare de plastice.
Comunități din imediata vecinătate,
doar un gard îți desparte curtea și leagănul
de uzinele petrochimice.
Există o zonă în Louisiana,
între Baton Rouge și New Orleans,
numită culoarul cancerului.
O colegă de-a mea a murit de cancer.
Locuia în casa aia.
Drept înainte, unchiul și soția lui au amândoi cancer.
Vecina de lângă mine a avut cancer în stadiul patru.
S-a dus la spital și a murit.
După ce au venit aici fabricile, a murit Oliver.
S-a îmbolnăvit și a murit. Știu, eram un cuplu.
Recent a murit prietenul meu Matt. Iar el mi-a zis să lupt.
Și o să lupt pentru Matt.
Dră Sharon, am mers vreun kilometru și jumătate
și ați pomenit 40 de oameni care au murit.
Te doare când îți mor atâția cunoscuți.
Toți fac cancer. Ce se întâmplă?
- Nu trebuie să mergi prea departe. - Nu.
- Casa ta e aici. - Acolo.
- Fabrica de combustibili fosili e acolo. - Da.
- Iar aici e cimitirul. - Da.
O să murim cu toții. Dar nu vrem să murim prea repede.
- Prea repede. Da. - Și din cauza lăcomiei cuiva.
Așa e.
Ți se rupe inima.
Dar trebuie să luptăm.
Planul lor de afaceri
e condamnarea la moarte a comunităților noastre.
Fac profit cu prețul vieților oamenilor
ca să fabrice plastic?
Ca să fabrice plastic, ne omoară pe noi.
OAMENII BUNI FAC LUCRURI BUNE SASOL
INTERVENȚIA SĂPTĂMÂNA 4
DARBY ȘI JESSE CUPLUL AL PATRULEA
Avem noutăți.
E luna ianuarie
și am început studiul privitor la plastic de o lună.
Luna trecută soția mea a rămas însărcinată,
dar a pierdut rapid sarcina.
E un pic greu cu familia și restul.
Încercăm să ne menținem optimiști de sărbători…
Și nu putem vorbi cu nimeni despre asta.
Da.
Dar ne-a dat o mică speranță.
Cred că e un semn bun, fără îndoială.
E semn bun că pot rămâne însărcinată.
Am avut grijă cu plasticele
și am tratat cu seriozitate studiul.
Iar în privința sarcinii am văzut rezultate.
Sperăm că până la sfârșitul studiului vă vom putea da vești mai bune.
Plasticul există datorită chimiei.
Iar chimiștii nu vor să otrăvească și să distrugă lumea.
Companiile știu că nu e benefic pentru vânzări să-ți ucizi clienții.
Deci nu e nevoie de o revoluție să spui că ne trebuie lucruri care nu sunt toxice.
Dar dacă privești educația chimiștilor,
o să afli cu stupoare că nu fac cursuri
care să-i învețe să anticipeze impactul negativ
asupra sănătății și a mediului.
Nu cunosc mecanismele toxicității și ale biodegradării.
Nu asta ar trebui să învețe prima oară chimistul?
Cum să nu facă rău oamenilor?
Dar e șocant că asta nu face parte din programă.
Eu nu mi-am dorit din copilărie să mă fac chimist.
Dacă mi-ai fi spus că o să ajung inginer chimist,
aș fi râs.
Când am aflat
că oamenii de știință creează, concep și imaginează,
am privit chimia ca pe o expresie artistică.
M-am făcut chimist farmaceutic.
Am publicat cinci lucrări înainte de vârsta de 21 de ani
și am făcut un doctorat la Princeton.
La 25 de ani
publicasem 25 de lucrări.
Am lucrat la un medicament oncologic numit Alimta.
EROI AI CHIMIEI
În industrie am lucrat la Polaroid.
În scurt timp aveam zeci de brevete,
invenții, produse și premii.
Și a venit nenorocirea.
Fiul meu, John, s-a născut cu o boală, atrezie biliară.
În boala asta, ficatul e desprins de intestine
și nu poți metaboliza apa și nutrienții solubili.
La naștere a fost operat,
iar la vârsta de doi ani a murit.
Nu ne-am dat seama că e bolnav terminal până la sfârșit.
Am sperat tot timpul.
Dar e dificil.
În pat, în noaptea înmormântării fiului meu,
stăteam cu ochii în tavan și mă întrebam
dacă ceva ce am atins eu în laboratorul de chimie
a provocat malformația fiului meu.
Și mă întrebam de ce ar inventa cineva ceva periculos.
Dar dacă nu au fost învățați să recunoască și să anticipeze,
cum să evite?
COLEGIUL SAINT MARY DIN CALIFORNIA
Bine.
Da?
Da. Are mult mai mult…
- L-ai desprins dintr-un gălbenuș? - Da, de aici.
Eu și studenții mei analizăm diferite substanțe,
compuși BPA și ftalați.
Le urmărim efectele asupra dezvoltării
începând cu stadiul incipient de dezvoltare,
care imită perioada în care un embrion uman este în uter
și e expus la aceste substanțe.
Folosim embrioni de găină.
E simplu.
Injectăm compuși în diferite doze cu micropipete.
Îi incubăm, iar în a 12-a zi îi analizăm la microscop.
Nu trebuie să fii om de știință să-ți dai seama.
Compari embrionii de control cu cei tratați cu ftalați.
Diferențele sunt clare.
Asta e expunerea la ftalați.
Toate caracteristicile pe care le-am văzut,
pigmentarea redusă pe tot corpul, a ochilor, a retinei și a irisului.
Iar în acest caz
vedem o deschidere în peretele abdominal
și câteva organe interne ieșite în afara peretelui.
Sunt multe diformități sau malformații caracteristice expunerii la ftalați.
Am luat imagini reprezentative ale tuturor embrionilor
tratați în acest caz cu BPA,
chiar și în doze scăzute, apoi în doze medii spre ridicate.
Malformațiile embrionilor sunt extreme, craniile lor prezintă defecte.
Aici dimensiunea corpului
e o treime din cea a subiectului de control.
Organe ieșite în afara corpului.
Unii embrioni suferă malformații așa de mari, încât nu se mai dezvoltă.
Astea amintesc de multe malformații congenitale frecvente la oameni.
Și asta în cazul expunerii la doze foarte mici de ftalați și compuși BPA.
Din păcate, mulți am fost învățați
că doar doza face ca o substanță să devină otravă.
Că totul trebuie să fie cu moderație.
De fapt, până și cea mai mică expunere poate avea efecte profunde,
mai ales când e vorba de hormonii noștri.
O cantitate mică de substanță e de ajuns să modifice comportamentul genelor.
Asta fac disruptorii endocrini.
În timp ce un făt se dezvoltă,
se activează gena greșită în momentul nepotrivit,
iar dezvoltarea o ia în direcția greșită.
Acum știm că și o cantitate infimă e nocivă,
iar asta că pare puțin.
Dar dacă ai o picătură de apă cu o parte per miliard de bisfenol A,
câte molecule de bisfenol A credeți că sunt în picătură?
Sunt 2,65 trilioane de molecule.
Și una vă poate dăuna, iar asta e o problemă.
Și abia acum înțelegem științific acest lucru.
INTERVENȚIA SĂPTĂMÂNA 6 (JUMĂTATE)
Întâi, mă bucur să vă văd.
Vorbim despre rezultate?
- Cred… - Da.
Darby, la început aveai un nivel foarte ridicat de BPA.
Apoi a scăzut mult.
E super!
Jesse, la tine BPA s-a redus mult.
Serios?
Eforturile au dat rezultat.
Incredibil!
Am fost foarte mulțumită de rezultatele intervenției.
După șase săptămâni
aproape tuturor le-a scăzut nivelul de bisfenol A la „nedetectabil”.
De asemenea, a scăzut nivelul ftalaților.
Și, lucru interesant,
femeia și bărbatul din cuplu aveau valori asemănătoare,
reflectând schimbările din mediul în care trăiau împreună.
N-aș spune că m-am mirat că participanții și-au redus expunerea.
Dar nu știam influența asupra numărului de spermatozoizi.
Sincer, după șase săptămâni n-am văzut o schimbare prea mare.
Rezultatele m-au întristat. „Frate, ce e asta?”
Am fost foarte supărat.
Desigur, pentru participanți a fost dezamăgitor.
Dar să nu uităm că organismul produce spermatozoizi noi în 70 de zile.
Sunt șanse să vedem o ameliorare abia la probele finale.
E dificil ce facem noi.
Trebuie să ne relaxăm puțin, iar dacă putem, să avem răbdare.
BIONIERII
Sunt deghizată în spermatozoid ca să vă cer ajutorul.
Noi, spermatozoizii, devenim o specie pe cale de dispariție.
Dar problema asta se poate rezolva.
Invit pe scenă unul din oamenii care ne salvează sperma și viitorul,
John Warner.
Poate vi se pare ciudat să te prezinte un spermatozoid.
Dar dacă vă gândiți, toți ați trecut prin asta.
După ce fiul meu a murit din cauza unei malformații congenitale,
mi-am dat seama că lipsea ceva din educația mea.
Și am înțeles că nicio universitate nu-i învață pe chimiști
ce anume face ca o moleculă să fie toxică.
Mi-am dat seama că lumea nu avea nevoie de o mișcare socială
și nici de o politică,
ci de o nouă știință.
O știință care să-l învețe pe chimist să anticipeze impactul negativ.
Așa s-a născut domeniul chimiei verzi.
Eu și Paul Anastas am scris cartea „Green Chemistry” în anii '90.
Știința și chimia sunt așa cum le știți,
dar adăugați interpretarea „Dacă reușește?”
Dacă în loc să fie doar un articol într-un jurnal,
o companie chiar începe să producă mii de kilotone de așa ceva?
Ce impact au deciziile mele din prima zi a invenției
asupra viitorului?
Asta e chimia verde.
Cred că în total am fost în peste 65 de țări,
m-am întâlnit cu oficiali, am inaugurat, am explicat.
Se conturează o mișcare.
Aproape o sută de universități din lume și-au luat angajamentul
de a introduce chimia verde printre materiile obligatorii.
Dar toată societatea trebuie să înțeleagă că nu e neapărat să avem lucruri toxice.
Putem învăța să procedăm altfel.
Oriunde te uiți, vezi plastic.
Suntem dependenți de el. Lumea ar fi greu de conceput fără plastic.
Dar nu plasticul în sine e rău.
Ci substanțele chimice din el care ne pot modifica hormonii.
Mulți cred că guvernul are grijă de noi.
Nu ar permite să fim expuși la lucruri nocive.
Dar nu suntem feriți de substanțele din produsele de uz zilnic.
În privința reglementării acestor substanțe în SUA,
foarte puține dintre ele sunt interzise.
Iar majoritatea nici nu au fost testate.
Ne dăm seama în mod repetat că substanțele chimice de pe piață
erau nocive.
DDT-ul.
Pesticidele pot reprezenta o gravă amenințare la adresa omenirii.
Azbestul.
Azi Agenția de Mediu a finalizat interzicerea
singurului tip de azbest încă folosit în SUA.
Plumbul din benzină provoca leziuni cerebrale copiilor.
Plumbul din benzină a dus la scăderea IQ-ului la jumătate din populație.
Fără plumbul din benzină, nivelul din sângele copiilor a scăzut cu 95%
și am crescut nivelul mediu al IQ-ului la copii cu vreo cinci puncte.
Iar acei copii mai inteligenți și mai creativi
au adus miliarde în plus în economie.
E o poveste uriașă de succes.
Cred că acum marea întrebare e ce facem cu plasticele.
Potrivit presei,
reticența guvernului federal de a reglementa substanțele se bazează
pe studiile părtinitoare ale industriei chimice.
Dle senator, la FDA, toate produsele pe care le aprobăm
se bazează pe date pregătite și obținute în urma unor studii
realizate de acel fabricant.
Ideea e… Nu vă deranjează?
Mi se pare că nu vedeți legătura.
Am ajuns aici fiindcă înțelegerea științifică a disruptorilor endocrini
nu exista când au apărut plasticele pe piață.
Genele sunt activate și dezactivate de trilioane de ori
în fiecare zi, în fiecare secundă din viață.
Iar substanțele precum ftalații și bisfenolul A ne afectează
activarea și dezactivarea genelor.
FDA, EPA și CDC ignoră în prezent genetica moleculară.
În ultimii 30 de ani știința a luat mare avânt.
Mai degrabă am subestimat amploarea problemei.
Industria plasticelor a ajuns un monstru
și i-am permis să scape de sub orice control.
Multe substanțe eliberate de plastice sunt disruptori endocrini.
Și joacă un rol important în multe din bolile netransmisibile
precum cancerul mamar, de prostată,
cancerul testicular, infertilitatea, bolile autoimune și problemele cerebrale.
Din păcate, în SUA toxicologia de reglementare e paralizată
fiindcă industria chimică are influență asupra Congresului.
Lanțurile de aprovizionare constante sunt necesare.
Producția de plastic în America e un lucru bun.
Acum suntem pe locul unei plantații
pe care au ajuns strămoșii mei din Africa,
aduși aici să fie sclavi.
Amintirea persistă.
Acum industria combustibililor fosili din Louisiana
vrea să construiască fabrici
pe locul fostelor plantații,
deși știu cât de dureroasă e istoria aceea pentru toată lumea.
E dureros, fiindcă au aceeași mentalitate ca în vremea plantațiilor.
Nu profită doar de mama-natură, ci le și fac rău acelorași oameni.
Asta arată că nu le pasă de oameni.
Vrem să anunțăm că Formosa va investi 9,4 miliarde $.
Mă bucur să vă anunț această investiție capitală
și crearea de locuri de muncă în St. James
la numai trei kilometri de piciorul podului Sunshine.
Au vrut să construiască fabrica Formosa pe locul unei foste plantații.
Nu e o fabrică oarecare, ci cea mai mare din stat.
Iar oamenii ca Sharon Lavigne
s-au opus marilor corporații internaționale
cu mâinile goale.
Asta e lupta dintre David și Goliat.
O firmă de miliarde voia să construiască o fabrică enormă acolo.
Până când a dat peste Sharon Lavigne și Trezește-te, St. James.
Formosa Plastics trebuia construită la trei kilometri de casa mea.
Mi-am spus că nu se poate, aici locuim noi.
Nu aveam intenția să devin activistă.
Știam doar că nu pot să uit de Formosa Plastics.
- Întâi ne-am rugat. - Așa.
M-am rugat pe verandă.
Dacă Dumnezeu mi-ar fi zis să mă mut, azi n-aș mai fi luptat.
Dar El mi-a spus să lupt.
Mi s-a spus că guvernatorul a aprobat și nu poți face nimic.
Guvernatorul să construiască în comunitatea lui! Ne crede proști.
Ne mai aduce o fabrică, să avem 12? Nu.
Nu merge așa.
Am făcut proteste, marșuri, ne-am întâlnit la consiliul parohial.
Dacă vine Formosa în St. James, n-o să mai putem trăi.
Suntem Trezește-te, St. James și vom lupta pentru el.
Formosa nu scapă cu una, cu două.
SĂPTĂMÂNA 12
Hai să vorbim despre ultimele rezultate!
Katie, mi se pare dramatic
că la tine valoarea ftalaților a crescut mult.
Și asta în perioada în care reduceai expunerea.
E ceva care nu e la vedere. Oare ce e ascuns?
O fi ceva de la serviciu? Cine știe?
Tim, numărul spermatozoizilor tăi nu e prea mare.
- Bun. - Da.
Ba chiar concentrația a scăzut puțin.
Bun.
Nu pare să fie o îmbunătățire semnificativă.
Trebuie să fiu sinceră.
La aceste studii e dureros că nu toți vor vedea o îmbunătățire.
E greu să elimini toate substanțele contaminante din viața ta.
Disruptorii endocrini sunt omniprezenți,
ești expus și când te aștepți cel mai puțin.
Dar nu e mai puțin greu să dai o veste proastă.
Voi încercați de mult, nu?
- Da. De peste zece ani. - Da.
Mă bucur că intervenția v-a ajutat în viață.
Da.
Dar nu văd semnele unei sarcini în viitorul apropiat.
- Da. Sigur. - Da.
- Nu-i nimic. - Da.
Știm că e nevoie de un miracol.
A fost dureros că nu rămâneam însărcinată.
Sincer, au fost momente în care m-am simțit epuizată.
Ce a fost complicat și s-a agravat cu fiecare an,
cel puțin în cazul meu…
Ziua Tatălui și Ziua Mamei.
Mereu mă gândeam că voi sărbători zilele astea.
Dar nu e așa.
Te face să te gândești că viața ta e foarte diferită de cum te așteptai.
Dar n-am să renunț niciodată la speranța că într-o zi am putea avea copii.
California citează ExxonMobil în instanță…
Procurorul-general Rob Bonta declară că firmele petrochimice
exagerează rolul reciclării în limitarea problemei.
Companiile petrochimice și de combustibili fosili
s-au angajat într-o campanie de 50 de ani de inducere în eroare.
Treaba pe care o fac e și oficială, dar și personală.
Fiica mea cea mare mi-a spus că-și iubește familia
și că vrea să aibă și ea familie,
dar că ar fi iresponsabilă să aducă un copil pe o planetă muribundă.
Și nu-și întemeiază o familie.
N-ar trebui să spulberăm visurile generației viitoare
fiindcă noi am greșit și nu am fost responsabili.
Pentru ce? Profit la nesfârșit?
SĂ PĂSTRĂM FRUMUSEȚEA AMERICII 1970
Întreaga industrie a plasticelor e clădită pe o minciună.
Astăzi plasticele sunt omniprezente
fiindcă oamenilor li s-a spus că acest produs e reciclabil.
Oamenii încep să polueze.
Oamenii îi pot pune capăt.
Reclama Să păstrăm frumusețea Americii
a fost finanțată și de industria plasticelor,
de firme din domeniul băuturilor și ambalajelor.
Poate pare ciudat,
până când realizezi că mesajul e că poluarea depinde de consumator.
Lumea n-ar fi cumpărat plastice și nu s-ar fi bazat pe ele
dacă ar fi știut că distrug planeta, cum am făcut noi.
Parchetul din California a lansat o anchetă împotriva ExxonMobil.
Am intrat în posesia unor mesaje interne în care se spunea
că reciclarea pe scară largă nu e sustenabilă financiar.
Dar continuau să promoveze mitul reciclării plasticelor.
Reciclarea era un mod de a-și menține produsele pe piață.
- Astfel vindeau plastic. - Da.
Toată lumea avea de câștigat.
Azi se reciclează numai 9% din plastice.
E șocant.
Motivul e că firmele producătoare de plastic nu câștigă din asta.
Reciclarea costă prea mult.
Și producem atât de mult plastic,
încât sistemul de reciclare e copleșit și nu mai face față.
După decenii în care a fost groapa de gunoi a planetei,
China a interzis produsele reciclate de calitate inferioară.
China s-a săturat să importe gunoiul nostru.
Dacă plasticele nu sunt reciclabile, atunci trebuie declarate ca atare.
Reclama trebuie să spună adevărul.
Uite, Tracy! Se duce la coș.
E șocant că am permis să dăinuie acest mit decenii întregi.
Nu diferă de situația tutunului.
Când marile corporații mint opinia publică
și alimentează o criză a poluării cu plastice, trebuie să înceteze.
Nu sper să se întâmple ceva, ci acționez.
Când am fost diagnosticată cu cancer,
predam moda sustenabilă
și mi-am dat seama că nu mai ține de sustenabilitate,
ci de eliminarea tuturor produselor petrochimice.
Textilele sunt cea mai mare sursă de microplastice din mediu.
Dar la California Cloth Foundry
folosim bumbac, in, cânepă, viscoză vegetală.
Procesul cel mai toxic din lanțul de aprovizionare textil e vopsirea,
fiindcă implică produse petrochimice.
Ingredientele noastre le găsești în bucătărie:
castanele și fierul.
Astea sunt ingredientele noastre din programul North Face și Levi's.
Altul ar fi socul,
un colorant folosit la hanoracul lui Gisele de la Gaia.
Dar e scump.
Ca să schimbăm moda dintr-o industrie foarte toxică, bazată pe volum mare,
trebuie să apelăm la chimia verde.
Moda e inutilă, dar tot joacă un rol important în societate.
Mare parte din viață am fost designer
și scopul era să creez produse noi.
La un moment dat, mi-am dat seama că eu creez problemele de mediu.
Ca designer, convingi oamenii să cumpere, să cheltuiască, să irosească.
Dar acum zece ani mi-am dat seama că cei ca mine pot decide
dacă o companie e nocivă sau face lucrurile cu totul altfel.
În anul 2015 am încercat să convingem corporațiile
să folosească materiale reciclate, în loc să producă mai multe.
Am făcut teniși din plasă de pescuit.
Dar plasticul rămâne plastic chiar dacă îl reciclezi.
Așa că trebuie să dispară.
Vreau să-l invit pe Cyrill Gutsch.
Bună, Paris! Ce faci?
E timpul să inventăm noi materiale provenite din natură.
Asta e prima geacă creată de Kim Jones ca să ne sprijine
pentru a face din Bananatex o nouă tehnologie.
Plasticul nu trebuie să fie produs dintr-un material pe bază de petrol.
Nicio lege a fizicii nu spune că trebuie să fie materialele astea.
Dar întâmplător pe astea le folosim acum.
Hai să ne întoarcem la natură
și să aflăm cum face natura ca ceva să fie transparent.
Cum face natura ceva dur, dar flexibil?
Tot ce folosești ca să definești ce face plasticul, un polimer, natura folosește.
Iar dacă învățăm de la natură,
putem produce lucruri mai puțin toxice și mai prietenoase cu mediul.
La Sway folosim alge în locul omniprezentelor plastice,
mai ales la folia subțire.
Pantoful ăsta nu conține deloc plastic,
așa că produsul poate ajunge compost.
După șapte-zece săptămâni mai rămân doar nutrienți.
Producem primul pigment de înaltă performanță 100% vegetal.
Vrem să înlocuim vopselele tradiționale, toxice.
Imităm principiul care le dă fluturilor culoarea.
Putem obține orice culoare.
Suntem în plină revoluție a materialelor.
E cea mai mare provocare la care am fost supuși noi, oamenii.
Luptăm pentru supraviețuire
reconcepând și recreând,
redefinind temelia societății noastre, modul de fabricare a lucrurilor.
Imaginați-vă când vom putea spune
că în lume avem polimeri, plastice și materiale netoxice, sigure.
Va trebui să privim oamenii și să spunem că am reușit.
Nu că vrem să facem, ci că am făcut.
Riscul va fi mare și va fi nevoie de multă muncă.
Deși cuplurile și-au redus mult expunerea la jumătatea studiului,
am vrut să văd dacă se mențin vigilente.
Hai să vedem graficele!
- Da? - Sigur.
- Ăsta e al lui Darby și e BPA-ul. - Bine.
E scăderea asta la jumătate.
Ăștia erau ftalații cu masă moleculară mare.
Ăștia sunt cei din tuburile moi și sticlele de apă moi.
Valorile tale au scăzut mult.
- Aș spune că e un succes. - E super!
Jesse, ăsta e BPA-ul la tine și asta era la început.
Ai reușit un miracol. A scăzut și așa a rămas și dimineața, și seara.
- E fantastic. - Super!
Ftalații cu masa moleculară mare. Valoarea era crescută inițial.
Apoi a scăzut și așa a rămas.
- Excelent! - Ești bun.
- Cum ai reușit? - Păi…
Cuplurile au reușit să mențină scăzută valoarea bisfenolilor,
mulți la un nivel nedetectabil, ceea ce e fantastic.
Deși ftalații se lăsau mai greu, în medie am văzut o scădere.
Întâi cuplurile nu au renunțat,
le-a plăcut și au vrut să mențină schimbările și pe viitor.
În principal nu am mai mâncat în oraș.
Am economisit mult, și gătind am stat mai mult timp împreună.
- Deci a fost un lucru pozitiv. - Categoric.
Când știi, nu-ți vine să mai faci la fel. Așa e când afli mai multe despre plastice.
- Simțiți că nu mai puteți face la fel? - Da.
Nu a fost așa de greu cum credeam.
Într-o săptămână am făcut unele lucruri, într-alta, alte lucruri.
Persistă obiceiurile pe care ți le-ai format.
Te obișnuiești să folosești sau să nu folosești înlocuitorul.
Gătim și păstrăm mâncarea diferit.
În principal, parfumurile.
De exemplu, detergentul de rufe.
O săptămână întreagă îi simțeam mirosul. „Doamne, îl simt întruna!”
Dacă mergem să cumpărăm o pătură sau ceva, încercăm să fie 100% bumbac.
- Da. - Suntem mai conștienți.
Am devenit militant.
Cred că oamenilor le pasă când înțeleg că le dăunează.
Oamenii luptă, deși au șanse mici.
Chiar e lupta dintre David și Goliat.
Dar credința și spiritul lor sunt incredibil de puternice.
Pe acest teren din St. James
se vrea construirea fabricii petrochimice Formosa de 9,4 miliarde $.
Terenul pe care se construiește stârnește controverse
după descoperirea mormintelor nemarcate ale unor sclavi.
Legislația actuală din Louisiana spune că nu poți construi în cimitire.
Ciudat e că acum așa câștigă oamenii.
Strămoșii îngropați în multe morminte nemarcate
acum pun piedici fabricilor de combustibili fosili.
Ai zice că strămoșii aceia vin și zic: „De ajuns!”
- Vom fi uniți. - Așa e.
Și vom lupta cu Formosa.
Nu le vom permite să ne scoată strămoșii din pământul ăsta
și să-i mute altundeva.
Judecătoarea Trudy White ne-a dat câștig de cauză
și a decis ca Formosa să plece de aici, fiindcă avem dreptul la aer curat.
Sharon Lavigne e o forță a naturii.
E o adversară redutabilă.
APRECIERI
Știu că dacă suntem uniți, câștigăm.
Oamenii organizați înving de fiecare dată banii organizați.
Impedimentul în controlarea expunerii la substanțe toxice
nu e în mare parte științific.
Pentru a aborda problema trebuie curaj, viziune și voință politică.
Nicio țară nu se descurcă perfect
cu reglementarea substanțelor toxice și a plasticelor.
Dar Uniunea Europeană e lider mondial.
Ei au legislație, numită REACH, care impune testarea substanțelor chimice
pentru a se stabili dacă sunt sigure înainte de comercializare.
Sunt nouă substanțe chimice interzise în produsele de îngrijire personală
în Statele Unite,
iar în UE sunt interzise peste 1.100.
Se vede diferența uriașă.
Noile reguli ale Comisiei Europene vizează zece produse plastice de unică folosință.
Aceste produse nu vor dispărea, ci vor fi fabricate din alte materiale.
Avem o șansă.
ONU negociază un tratat internațional privitor la plastice.
Conferința aceasta nu vizează doar redactarea unui tratat internațional.
Omenirea trebuie să se mobilizeze, să facă față unei provocări existențiale.
Vedem în sfârșit pași în direcția interzicerii bisfenolului A, sau BPA,
și a altor bisfenoli asemănători, la fel de nocivi.
Aceste substanțe perturbă hormonii și cresc cantitatea de estrogen.
BPA a fost studiat în anii '30
pentru a fi folosit în reglarea hormonală, inclusiv în contracepție.
În anul 2025, UE a pus piciorul în prag.
Luni, Uniunea Europeană a interzis utilizarea acestui disruptor endocrin
în ambalajele alimentare.
Dacă ne gândim la sănătate,
nu ne vom mai concentra doar la ce vedem pe plajele noastre și în oceane.
Trebuie să ne gândim la ce intră în corpul omenesc.
INTERVENȚIA SĂPTĂMÂNA 12 (FINAL)
Ați făcut în mediul vostru, la serviciu, schimbări
care să vă reducă expunerea?
Eu am schimbat multe.
Când l-am cunoscut pe Bruno,
m-am temut că nu va reuși să reducă expunerea
sau să crească numărul de spermatozoizi.
Lucrează în construcții
și era expus la materialele de construcții.
M-am înșelat.
Ai patru analize ale spermei, nu?
Trei sunt bune, iar ultima, foarte bună.
Însă în general, situația s-a îmbunătățit mult.
Da.
Nu ne așteptam.
Ne-am mirat.
Concentrația ta era de 44.
Apoi a urcat la 60.
Am văzut rezultatul spermei și s-a îmbunătățit mult.
Bine!
Numărul de spermatozoizi motili a crescut cu 50%.
- Doamne! - Da.
- E foarte mult. - Super!
Discutam noi că cifrele erau foarte mari.
- Concentrația e mare. - Exact!
E incredibil.
Ai devenit Superman.
Am rezultatele.
Lucrul cel mai îmbucurător pentru mine și probabil și pentru voi
e că numărul de spermatozoizi a crescut mult.
Limita pentru fertilitate e 40.
Inițial erai mai jos de atât, iar acum ești la 77.
Și e fantastic!
Mulțumesc!
Am fost încântată de rezultatele analizei spermei.
Dintre cei șase bărbați din studiu,
cinci și-au îmbunătățit calitatea spermei la mai mulți parametri.
- Cum te simți? - Excelent!
- Da? - Da.
Mă bucur că intervenția a dat roade.
De la subfertil sau infertil am trecut la normal.
Alt rezultat pozitiv al acestei intervenții e
că a părut să le îmbunătățească viața în multe privințe neașteptate.
Când am eliminat tot,
am trecut de la 96, cred că atât aveam când m-am cântărit,
la 89.
Iar acum am vreo 91.
Deci ai slăbit cinci kilograme.
Eu mă trezesc mai puțin noaptea și dorm mai profund.
O treime din participanți au pierdut în greutate.
Peste 60% au spus că au mai multă energie.
80% au spus că dorm mai bine,
iar 86% au spus că au de gând să păstreze acest stil de viață.
Cred că mă pot concentra mai mult timp.
Nu mai e ceața aia dinainte.
Mă simt mai bine, așa că de ce să nu continui la fel?
Pentru a înțelege tiparele unei boli, e nevoie de un eșantion mare de populație.
Vom folosi aceste rezultate
ca să cerem finanțare guvernamentală pentru un studiu mai amplu.
Cred că suntem pionieri.
Azi am decis să fac un test de sarcină, încă unul,
și vă arăt și vouă.
Nu se știe niciodată.
MONIQUE ȘI BRUNO PRIMUL CUPLU
Unu.
Doi.
Trei.
Patru.
Ce înseamnă?
Nu e o glumă, nu?
Nu e o glumă, nu? Nu se poate.
Sunt două.
POZITIV NEGATIV
N-am încredere în test.
Bun. Ține așa. Acum folosesc altul.
Dragule…
ÎNSĂRCINATĂ
Iubita mea…
Te iubesc!
De când am vorbit ultima oară, viața s-a schimbat un pic.
JULIE ȘI ERIC CUPLUL AL DOILEA
Sunt însărcinată în 15 săptămâni
și știm deja că e băiat, așa că nu-l putem boteza Shanna.
Da. Voiam să-i spunem Shanna.
Ăla e corpul. Alea sunt picioarele.
După studiu, am aflat că sunt însărcinată.
Da! Suntem…
- Suntem însărcinați. Super! - Da.
- Mai degrabă eu sunt însărcinată. - Așa se zice.
Inițial i-am cunoscut pe participanți pe hârtie.
Dar m-a surprins mereu ce plăcere îmi face să-i întâlnesc,
să interacționez cu ei, să-i cunosc.
Arată excelent!
Ați văzut? Mișcă?
Se mișcă, dragule!
Am simțit o conexiune cu amândoi.
E surprinzător, fiindcă e neobișnuit să se întâmple așa într-un studiu.
SARCINA SĂPTĂMÂNA 40
Cioc-cioc!
- Bună! - Bună!
Uite ce-ai făcut!
- Noi am făcut. - Da.
Dacă vrei să faci un copil,
mi se pare un drept fundamental al omului să poți să faci acest lucru.
Acum sunt mai optimistă că pot rezolva problema fertilității.
Dar am de luptat și de-aia lupt, de-aia vorbesc cu voi.
- Ești perfect. - Da.
DATA ESTIMATIVĂ A NAȘTERII 8 FEBRUARIE 2026
DATA ESTIMATIVĂ A NAȘTERII 13 FEBRUARIE 2026
DATA ESTIMATIVĂ A NAȘTERII 22 MARTIE 2026
ÎN MEMORIA LUI LUKE MEYERS
Subtitrarea: Mariana Piroteală