Downloaded from YTS.BZ
Er jeg den eneste som er helt besatt av mikroplast?
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Mikroplast fins i alt nå.
- Mikroplast. - Hallo?
Alle har mikroplast i kroppen,
i blodet, i huden.
Karer, i taska, i ballene.
Hva, har jeg mikroplast i ballene?
- Du har mikroplast i ballene nå. - Nå?
Der ødela du dagen min.
JEG ER MIKROPLAST NÅ
Det er plast i alt, og du inntar det støtt.
Tannbørsten din legger igjen plast i munnen din.
Rygger du tyggis? Det er plast.
Disse klærne er polyester. Det er plast.
Vi vet ikke hva plasten gjør med oss.
Det fins i så mange aspekter i livet, og vi slipper aldri unna.
Du, jeg, og alle du støter på
har nok plast i hjernen til å lage en skje.
De er i hele kroppen, ikke bare hjernen.
Blodet, lungene, hjertet, arteriene,
tarmen, leveren, nyrene,
i morsmelk.
Ok, jeg er full av mikroplast. Hva gjør jeg nå? Jeg vet ikke.
Jeg var hos en gastroenterolog i dag, og hun sa hun aldri drikker flaskevann
på grunn av mikroplast og faren for tykktarmskreft.
Plast lekker også ut dritmange kjemikalier.
Jeg ble sur da jeg fikk vite
at de giftige kjemikaliene inneholder obesogener.
Vet du hva obesogener er?
Mer teknologi skaper mer plast, og mer plast i kroppen.
Det gjør at penisen krymper, ballene krymper,
sædkvaliteten går ned, og spontanaborter skjer oftere.
Det er så sprøtt og skremmende.
Hva gjør vi for å holde menneskeheten i live?
Hva er løsningen på disse problemene?
Vi kan begynne med å lete i hjemmene våre.
PLAST-DETOXEN
Og nå, kveldens hovedgjest,
selveste Shanna jævla Swan.
Vel, jeg må si, jeg har aldri blitt introdusert sånn før.
INFERTILITETSKRISEN
For å forstå effekten av kjemikaliene i plast
må man studere effekten på reproduksjon.
Fertiliteten verden over går hurtig nedover.
I boka di, Countdown, står det at det moderne liv
truer sædkvaliteten, og setter menneskers framtid i fare.
Jeg sier det, og står for det.
Det kobles tett til kjemikalier
som er i bruk i plast.
Jeg har snakket om disse kjemikaliene i omtrent 25 år.
Folk er i større grad bekymret for
hvordan alle kjemikaliene vi utsettes for påvirker helsa.
Samtidig har bruken av testosteron økt.
Mitt publikum var alltid andre forskere.
Jeg skrev stort sett bare i vitenskapstidsskrifter.
Det gikk opp for meg at det ikke har fungert.
- Menneskepeniser blir mindre? - Ja.
Shanna, hvorfor sa du ikke det først?
Nå er jeg fokusert og skjerpet.
Det påvirker meg direkte, Shanna.
Det fins mange kriser i verden nå.
Jeg vil ikke skremme folk, men jeg vil varsle
at dette også er en viktig krise, som vi må være oppmerksomme på.
Og faktisk, ut fra artens overlevelse,
kan det være
en av de viktigste.
En måte å forstå
virkningen av kjemikaliene som påvirker kroppene våre
er ved å studere par som har store problemer med å bli gravid.
- Hei! - Hei! Hvordan går det?
- Er du Monique? - Ja, Monique.
- Jeg heter Shanna. - Hei.
Vi rekrutterte seks par som prøver å få barn,
men ikke har fått det til.
Spørsmålet er, om vi senker deres eksponering for kjemikalier
som fins i plast, kan vi endre deres fruktbarhetsevne?
- Hei. Hvordan går det? - Hei!
Kan dere fortelle litt om hvorfor dere vil gjøre dette?
- For en baby. - Ja.
Det vi har jobbet for i lang tid.
Vi har prøvd å bli gravide i 22 måneder denne måneden.
Etter et års tid sa vi: "Litt rart at ingenting har skjedd."
Vi har prøvd siden vi ble gift.
For omtrent to år siden.
Vi har prøvd å få barn i over ti år.
To og et halvt år, kanskje? Ja.
Det å måtte ha sex hele tiden, og ta ulike prøver,
det blir bare…
Det er ikke noe gøy.
Fortell hva du kaller deg selv.
Jeg sier: "Julie, jeg er ikke en menneskelig dildo."
Så gjør vi det likevel, og jeg er gladelig en menneskelig dildo.
Men det er dehumaniserende.
- Jeg gleder meg til å se svarene. - Så flott. Ja.
Så fint om vi finner ut av det.
Over til produkter.
- Ok. - Ok?
Her er det plast.
Det er en inngripen på tre måneder.
Les dette.
Vi vil studere effekten av å minske kontakt med plast, og kjemikalier i plast,
på fruktbarheten.
Det er ikke en rent vitenskapelig studie.
Vi har ingen kontrollgruppe, den er veldig liten,
og alle disse parene er ufruktbare, uten kjent årsak.
Ingenting i livsstilen deres stakk seg ut,
med unntak av kjemikaliene i nærmiljøet.
Kjemikalene er alltid der.
De er overalt i vårt daglige liv.
I hard plast.
I myk plast.
I tekstiler.
På kjøkkenet har man åpenbare eksempler.
Fra kjøkkenredskaper og skjærebrett til teposer og kaffekapsler,
og et utall oppbevaringsløsninger.
Matemballasje er ofte av plast.
Ved varmebehandling trekker kjemikaliene inn i maten.
De fins ofte på usynlige steder,
som på innsiden av blikk- og aluminiumsbokser
til supper og drikker.
Men det er bare toppen av isfjellet.
De er i klesskapene.
I tekstiler og fargestoffer i klærne.
I pleieproduktene våre.
I børster, sjampoer, deodoranter og kremer.
De er i dufter.
Barna våre proppes fulle av plast fra leker.
Så vi svelger dem, tar dem inn gjennom huden,
og puster dem inn.
De kommer inn i kroppene våre på alle mulige måter.
Og på vei gjennom kroppen
skaper de et utall problemer.
Vi har gjort mye research selv på kjemikalier i miljøet.
Men det å lære mer om plast viser hvor stort det er.
- Alt er av plast. - Ja.
Et kongerike av plast.
Disse bruker vi mye av.
Jeg vet det.
Jeg kan ikke leve uten dem.
Disse inneholder urovekkende kjemikalier.
Det er ille. De bruker jeg hver dag.
Jeg tror vi har mange produkter.
Det har kommet ut rapporter om plast og mikroplast,
men jeg hadde aldri trodd at de var i kroppen min også.
Vi var raske med å kaste et skjærebrett. Det føltes godt.
Trettifem prosent av mikroplasten i havet
kommer fra tekstiler.
Jøss. Her er det et til.
Her er det klart for kjemisk krig.
- Ja. - Det er det du sier.
Bare mot lukt.
Rengjøringsproduktet for alle latinoer.
Når du faktisk ser på hvor mye plast du har i livet
er det overalt, i hele huset.
Nå ser jeg på noe og tenker: "Det må kastes."
Utover det å kaste all åpenbar plast ut av huset
ba jeg parene prøve følgende endringer.
Unngå mat og drikke i plastemballasje,
enten i butikken eller som takeaway.
Prøv å unngå duftprodukter og parfymer.
Prøv å bruke naturlige pleieprodukter.
Unngå syntetiske tekstiler og petrokjemiske fargestoffer.
Og unngå å ta på kvitteringer.
Nesten alle kvitteringer inneholder bisfenol A.
Kan du kaste den?
- Ingen kvittering? - Nei takk.
Jeg føler at vi lever i filmen The Matrix, der de sa:
"Vil du ha den blå eller røde pillen?"
Jeg har glemt hvilken som tar deg til…
Han tar den røde pillen.
- Og jeg tror jeg tok den røde pillen. - Ja.
Det som gjør meg interessert er spørsmål jeg kan bidra til å løse.
Spørsmålet var om sædkvaliteten gikk ned?
I så fall, hvorfor, og hvordan kan det påvises?
Det er et spørsmål jeg har prøvd å løse i 25 år.
Jeg kom inn på dette feltet
da jeg ble utnevnt til en komité ved USAs forskningsråd for å studere
kjemikaliene som var på trappene
som de kalte "hormonforstyrrende stoffer i omgivelsene".
BEVIS PÅ LAVERE SÆDKVALITET
Komiteen ga meg en dansk forskningsrapport fra 1992.
De meldte om 50 % nedgang i sædkvalitet på 50 år.
Det er enormt mye. I starten var jeg skeptisk.
Jeg tenkte at andre faktorer kunne forklare nedgangen.
Vi analyserte dataene på nytt, og overraskende nok var alt uendret.
Antall sædceller hadde sunket med over 50 %.
Det var en stor vekker for meg.
Faktisk, i 2023 fant vi ut at trenden
akselererte dramatisk.
Nedgangen var over dobbelt så hurtig som tidligere meldt.
Hva kunne stå bak dette?
Det gikk for raskt til å være arvelig.
Da må det være miljø.
- Kan vi snakke om testene? - Ja.
- Det gleder jeg meg til. - Ja.
I starten av studien målte vi mengden av kjemikalier i kroppen
ved å studere urinen, så vi ba om en urinprøve.
Hvordan uttales…
"Phlalatater"?
- Ftalater? - Ftalater.
Noe dere vil begynne med?
Jesses først, i tilfelle mine gjør meg trist, og jeg må gråte.
På side én står det høye ftalat-nivåer, som vil komme igjen.
- Har du høye ftalat-nivåer? - Gjett om.
Dette er spennende.
Jeg ble sjokkert. Det var skremmende å se
at vi hadde hopet opp så mange kjemikalier.
Det er åpenbart at ting vi gjør nå bidrar til å skape det jeg vil kalle
uakseptable nivåer av disse kjemikaliene.
Jeg deler frustrasjonen deres.
Så studerer vi målingene av sædkvaliteten ved å be om en sædprøve.
Over til konsentrasjon, som er tallet de fleste tenker på.
- Ok. - Som når jeg studerer lav sædkvalitet.
Så den anslåtte totale motiliteten…
Verdien er 23,
og referanseverdien burde være 40 eller høyere.
Vi skal se på…
Da Shanna snakket om resultatet av sædanalysen min
fikk jeg en veldig rar følelse.
Tror ikke de fleste menn pleier å ta sædanalyser før det er
like før du er nødt til å vite sånt,
altså etter at du prøver å bli gravid, uten resultat.
Under dette punktet, som kan være 48…
Det er første gang noen har forklart
hvorfor antallet ikke var optimalt,
eller fått noe av det forklart.
Du har teknisk sett lav fertilitet, eller infertil, avhengig av…
- Det er litt skummelt, ikke sant? - Ja.
Man tenker, er du mindre mandig på grunn av det? Er noe galt med deg?
Men jeg tenkte at jeg måtte se på dette,
og håndtere det, for å prøve å få barn.
Når jeg snakker om prøveresultatene
vil jeg forsikre dem om at det ikke betyr
at de ikke kan bli gravide.
Man lager stadig nye sædceller. Det tar 70 dager å lage en ny sædcelle.
Derfor satte vi av tre måneder som tidsrom for tiltakene.
Så budskapet er vel: "Det ser ille ut nå,
men det kan endres, og du kan bidra til endring."
Vi skal også se på endringer i kroppsmasseindeksen,
fordi kjemikaliene påvirker ikke bare fertiliteten,
de har også andre helseeffekter,
som økt fedme.
Her har dere en gavepakke.
Så gir vi dem en pakke med produkter
som skal bidra til å senke eksponeringen.
For heldigvis fins det fantastiske alternativer.
Du kan erstatte mesteparten av plasten på kjøkkenet med metall,
glass, keramikk eller bambus.
Du kan bruke børster og tanntråd laget av bambus,
og finne parfymefrie pleieprodukter.
Og når de tre månedene er over
måler vi alt igjen, og…
Da ser vi om det senker eksponeringen, og kanskje
de blir gravide.
Jeg er spent på de neste 90 dagene.
Jeg er fast bestemt på å senke mengden av plast og kjemikalier i kroppene våre.
Og mitt motto er "Lykkelig kone, lykkelig liv."
Så jeg gjør som hun foreslår, og skal også være med.
- Jeg liker pappbeholderen. - Ja, ser bra ut.
Det er 100 % plastfritt.
Jeg håper vi blir gravide. Det hadde vært fantastisk.
En baby hadde vært utrolig.
- Ser ikke myke ut. - Som en badesvamp.
Blir vi gravide av dette? Jeg aner ikke.
For oss har infertilitet vært et spørsmål om hva vi kan gjøre.
Det er noe å gjøre.
Så jeg vil se lavere nivåer om tre måneder. Jeg håper det skjer.
- Håper det hjelper. - Ja.
Jeg tror ikke at noen har utført et sånt eksperiment
for å studere unnfangelseseffekten
og forhåpentligvis fødsler.
Det er ikke ukomplisert. Det er ikke lett.
Men det er kjempeviktig.
Plast er en enorm gruppe menneskeskapte materialer.
Dessverre er mange kjemikalier i plast giftige.
Inkludert ftalater og bisfenoler.
Ftalater gjør plast myk og fleksibel.
Samtidig gjør bisfenoler som BPA plasten hard,
som en tåteflaske eller en vannflaske.
Vi kaller disse kjemikaliene hormonforstyrrende stoffer.
Endokrin betyr hormoner.
Hormoner er naturlige budbringermolekyler.
De er som tekstmeldinger vi sender fra hjernen til hjertet, eller nyrene.
Vi vet at hormonforstyrrende kjemikalier kan hacke disse budbringermolekylene.
Vi har holdbare beviser for at
slike kjemikalier kan bidra til hjerteinfarkt og slag i ung alder.
Små påvirkninger i normale skjoldbruskkjertelhormoner
i barns hjerner i utvikling,
Det kan føre til autisme,
oppmerksomhetsforstyrrelser og kognitive nedsettelser.
Minst 50 syntetiske kjemikalier er fedmefremkallende.
Kjemikalier som rett og slett gjør oss feitere.
Studier viser at bisfenol A
kan omprogrammere epigenomet
slik at mus blir større.
Disse signalene går i arv i fire-fem generasjoner
nedover i slektstreet.
Om en gravid mor utsettes for et giftstoff
utsetter hun forplantnings- organene til tre generasjoner.
Så moren utsetter så klart seg selv,
og så går giftstoffet via henne og inn i barnet.
Det er to generasjoner.
Så, i jentebarnet,
er eggene allerede i utvikling i fosterets eggstokker, før fødselen.
Dermed blir forplantningscellene for tredje generasjon
utsatt for giftstoffet.
Det kan beskrives som giftig invadering.
Hormonforstyrrende kjemikalier endrer ikke bare hormoner,
de har også kreftframkallende egenskaper.
De framskynder celledeling.
Jo raskere cellene deles
jo raskere og mer presist må DNA-ets reparasjonssystem være
for å fikse det.
Iblant blir ikke ting fikset.
Nå har man en mutasjon
som åpner opp for at cellen kan bli en kreftcelle.
Nå ser vi flere tilfeller av brystkreft,
eggstokkreft,
endometriekreft, livmorkreft,
og til og med prostatakreft.
Så det er viktig å forstå
at din naturlige balanse forstyrres
når du eksponeres utenfra
av hormonhermende stoffer.
Jeg føler bestemt at det er en menneskerett
å få barn om du velger det.
Det har alltid vært veldig viktig for meg.
Jeg fikk mitt første barn da jeg var 27, og min sønn tre år senere.
Så var det et opphold.
Jeg prøvde å bli gravid i senere alder,
og hadde flere spontanaborter, som var veldig vondt.
SHANNAS OLDEBARN
Det var like før jeg ga opp, men jeg sto på.
Som 42-åring fødte jeg igjen.
Så jeg har tre herlige barn, seks barnebarn,
og ett oldebarn.
Å kunne få møte henne
og se familien bæres videre gjennom henne,
og gleden hun gir oss alle er bare… Det er ubeskrivelig. Jeg er på gråten.
Det er så fantastisk.
Så det er viktig for meg å hjelpe folk med svekket fruktbarhet.
Jeg synes det er uetisk, kriminelt,
at miljøgifter og andre faktorer utenfor deres kontrollevne
kan påvirke den retten.
Vi har alltid ønsket oss barn.
Selv om vi har forårsaket mange problemer på jorda
tror jeg at barn er framtida, og løsningen på mange av problemene.
Jeg tror det kan skapes harmoni der.
Mitt håp er at de kan ha minimal innvirkning på planeten,
og har omtanke for andre.
Vi har prøvd å få barn i omtrent to år.
Da vi møttes var det vanskelig, for jeg var midt i en skilsmisse.
Jeg ville ikke at Cecilia skulle vokse opp alene.
Og jeg tror at det er riktig tidspunkt, med riktig person.
Det er som en drøm for oss begge.
Så begynte Cecilia å spørre etter en bror eller søster.
Vi fikk vår første hund.
Det var ikke nok, og hun ba om en til.
Får håpe det kommer en baby før det blir en tredje hund.
Dåpen forkynner kirkens tro.
Jeg døper deg i Faderens…
Det likte han ikke.
Sønnens,
og Den hellige ånds navn.
Beklager.
Jeg har alltid ønsket meg familie. Det er så fredelig og herlig.
Jeg hadde flotte besteforeldre, og en flott mor.
Det var noe der som alltid manglet, så det ville jeg være for barnet.
Det er derfor jeg blir så skuffet om vi aldri får barn.
Jeg vil se en liten versjon av deg. Det hadde vært kult.
Jeg tror du vil bli verdens beste mor, og jeg vil se det skje.
- Det vil jeg veldig. - Unnskyld.
Ikke sant?
- Ja. Ok, jeg er klar. - Ja, klar.
Mine fruktbarhetsrutiner har utviklet seg de siste to årene.
Vi vil få barn, og jeg vil gjøre alt jeg kan.
Du tar alt dette hver dag?
- Hver morgen. - Hver morgen?
Ja, faktisk.
Vi har uforklarlig infertilitet. Det er ikke noe "galt" med meg.
Jeg sjekker pH hver morgen.
Jeg har studert hva som er bra for min kropp,
ut fra blodprøver og hormonprøver.
- Hva er det? - Det viser om kroppen er sunn.
Dette er eggløsningene.
Så ser de etter høyere progesteronnivå fire-fem dager senere.
Det er en fin måte å kunne spore hormonnivåer hver dag.
Mange av spesialistene vi gikk til
hadde snevre spesialområder, og var ikke interesserte.
Når jeg sier: "Jeg prøver å motvirke hormonforstyrrelse,"
sier de: "Hva betyr det? Her, ta denne saktevirkende kapselen."
Ikke sant? Og kapsler har plast i seg.
Plotter dere inn samleier i den?
Vi har bare sex hele tiden, Shanna.
Å få vite at det fins ytre faktorer ute i verden
som svekker min sjanse, og tar fra meg valget om å bli forelder er…
- Det er overveldende. - Ja, du får ikke valget.
Ingen har vel det lenger. Det er jo i vannet, i lufta, i jorda.
Er det skremmende og overveldende? Absolutt.
Hvordan ble det slik?
Vi er omgitt av giftige kjemikalier hjemme,
i butikker,
og overalt i miljøet.
Hvordan kan det skje?
For 120-130 år siden var de fleste plaststoffende plantebaserte.
Så, tidlig på 1900-tallet,
oppdaget oljeindustrien polyetylen, polypropylen,
polyetylentereftalat, polystyren.
Reaktorer og destillasjonskolonner
splitter og kondenserer molekylene i oljen,
og skaper nye væsker, gasser og granulater.
Når olje pumpes opp av bakken splittes den til en mengde ulike stoffer.
Et av stoffene omdannes til det vi nå kaller oljebasert plast.
Disse billige, lette materialene ble så allestedsnærværende
at folk stadig oppfant nye ting å bruke det til.
Det er en bemerkelsesverdig ny polyesterfilm kalt Mylar.
Kan det slites av?
Det er nesten umulig.
Forskere gjør jo aldri feil, sant?
Plast ble lagt for elsk.
Og det var først en god stund etterpå
at vi skjønte at det hadde en pris.
Globalt er produksjonen av kjemikalier og plast i rask vekst,
med omtrent 3,5 % per år.
Så om vi fortsetter slik
vil det være dobbelt så mye plast i verden i 2040 eller 2050 i forhold til i dag.
Samtidig bor vi i en verden som er oversvømt av kunstige kjemikalier.
Siden omkring 1950
har minst 100 000 kunstige kjemikalier blitt utviklet.
Mange ble aldri testet for giftighet, så vi vet ikke effekten av dem.
Så vi utfører et enormt toksikologisk eksperiment,
og våre barn og barnebarn er prøvekaniner, uten deres samtykke.
Det er skummelt, for vi kjenner ikke omfanget av eksponeringen.
Hvordan havner det der, og hva er effekten?
Det får vi nå vite, og det ser ikke bra ut.
Nylig har miljøvernsmyndighetene, EPA,
satt ftalater på en liste kjemikalier som
"kan være farlig for miljø eller menneskers helse".
Kongressen ble presset til å handle etter en studie gjort av dr. Shanna Swan.
Dr. Swan sammenlignet nivåene av ftalater i en gruppe gravide kvinner
med helsen til guttebarna de fødte.
Fant dere ut at høyere ftalatnivåer
i morens urin under svangerskapet
ga større helseutfordringer i guttene?
- Ja. - Hva fant du i babyene?
Vi fant ut at guttene var,
på flere diskrete måter, mindre fullstendig maskuline.
Mannlige kjønnsorganer trenger testosteron i dette avgjørende tidsrommet,
i en viss mengde,
for å igangsette det vi kaller differensieringen
av mannlige og kvinnelige kjønnsorganer.
Det som hadde blitt eggstokker i en jente blir til testikler i en gutt.
Når ftalater introduseres blir testosteronet redusert,
og guttefosteret får ikke signalet til riktig tid.
Som følge av det utvikles ikke normale mannlige kjønnsorganer,
eller i mindre grad.
Det er det vi kaller ftalat-syndromet.
Det er ganske unikt,
for ingen andre syndromer er oppkalt etter kjemikalier.
Ok, anogenital avstand
er avstanden mellom anus og kjønnsorganene.
Den måler vi med skyvelære.
Willy er mye enklere å håndtere enn babyer flest.
Det gjør det veldig lett.
Å gjøre dette med ekte babyer er vanskeligere.
Så, vi trekker knærne deres bakover,
som faktisk strekker ut området litt.
PAR NUMMER 6
Og metoden er å bare finne anus.
Ikke sant? Vi setter én side…
Herregud.
Så bra!
På en jente vil målingen være mellom 50-100 % mindre.
Og hvorfor det?
- Bare se på alt som er her. - Utstyret, ja.
Ja, alt utstyret der. Det er mye.
Denne målingen er hva vi kaller anus-skrotum.
Dette er skrotum.
Vi måler skrukken, for vitenskapen.
Gutter med symptomer på ftalat-syndrom hadde kortere anogenital avstand,
som betyr at en gutt var litt mindre maskulin, eller kanskje mer feminin.
De hadde litt mindre penis, og økt risiko for ikke nedfalne testikler.
Det var nokså dramatisk å se effekten av
sterkt hormonforstyrrende kjemikaliers påvirkning på gutters kjønnsorganer.
Da blir spørsmålet, er det av betydning for helsen hans?
Det er hovedspørsmålet.
Og er det en sammenheng med senere funksjon,
som produksjon av spermier, eller fruktbarhetsevnen?
Vi fant en direkte, lineær relasjon.
Lengre anogenital avstand betød flere sædceller. Svært entydig.
Det er viktig, fordi små endringer man knapt ser ved fødselen
viser seg igjen senere i livet, med tanke på reproduksjonsevnen.
Det er noe som er viktig i forskningen min,
som du kanskje kjenner som skrukken.
Det er ikke et teknisk begrep?
- Eller "gooch", eller "grundle". - "Gooch"? Jeg har aldri…
- Også kalt gooch. - Du vet om gooch?
De fleste vitenskapelige oppdagelser oppfattes ikke av folk flest.
De kommer i nyhetsbildet, og forsvinner.
Det må være foruroligende å være…
Du er som Paul Revere for små testikler.
Penisstørrelse minker, som du kanskje har sett i overskrifter…
Det har vært en enorm nedgang i menns fertilitet.
I framtiden kan menn ha for få sædceller til å få barn.
Visste du at ftalater i dufter og plast…
Jeg ble overrasket av reaksjonen i mediene,
og i offentligheten, på budskapet mitt.
Det er så trist at så mange ikke vet at disse produktene og giftene skader dem.
Folk higet etter denne informasjonen.
Babyer utsettes for mikroplast i livmoren.
Jeg tror det er delvis fordi ftalater fins i alle.
Det er ikke bare et problem i USA.
De samme problemene fins over hele verden.
FATEBENEFRATELLI-SYKEHUSET ROMA, ITALIA
DIREKTØR, FØDEAVDELINGEN
Jeg valgte å bli fødselslege fordi alt begynner ved fødselen.
Hver gang et barn blir født
åpnes en helt ny verden i horisonten.
Ciao.
Press hardt.
Kjempebra!
Det øyeblikket du får se din sønn eller datter for første gang
vil alle nevrotransmitterne i hodet, i kroppen…
Umiddelbart når du får se barnet ditt, endrer de seg.
Det er en eksplosjon.
Herregud.
Gratulerer, Vane.
Min kjære.
Han ligner på pappaen, han også.
Alt oppsummeres med ett ord.
Ciao. Hei.
Lykke.
Ja, kjære. Ciao.
Første gang jeg så plast i menneskelig morkake
følte jeg ikke glede.
Tvert imot.
Vi ba mødre om å donere morkake,
og var forsiktige med å ikke forurense dem med plast.
ELEKTRONMIKROSKOPISK LABORATORIUM
- Kan dere vise meg? - Så klart.
Ja, vi har gode resultater.
Jeg mener at dette er et interessant funn.
Vi fant dette objektet. Det har flere ulike lag,
som andre mikroplast-funn som er beskrevet.
Vi analyserte prøvene,
og i noen av dem fant vi mikroplast.
Og vi fant ulike typer plast.
Polypropylen, polyetylen og så videre.
Bare sitt.
Vi tenkte: "Om det fins mikroplast i livmorkaken,
fins de kanskje andre steder også."
Metoden er å gjøre sånn, og sånn.
Vi ba mødre om å donere melk.
Kjempebra.
Og vi så at i flere av prøvene
fantes det plast.
Plast fins i alle.
Det er skikkelig skummelt.
Jeg vil si at industriens tilnærming er å ignorere problemet,
lage flere kjemikalier, tilføre mer av dem i plast,
og øke produksjonen.
Ingen selskaper vil frivillig gjøre endringer i et produkt
om det går ut over fortjenesten. Det er realiteten.
På samme måte som at jeg vil fortsette å påpeke skadene jeg ser
vil de fortsette å gjøre det de mener er sin plikt,
som er å opprettholde aksjeverdien.
Vi har ulike mål.
Etter ti års planlegging og bygging
kan Shells cracking-anlegg i Beaver County endelig åpne.
I løpet av et år vil anlegget produsere 1,6 milliarder tonn plastpellets.
I sin korte driftstid har anlegget, verdt flere milliarder dollar,
vært plaget av problemer.
Ifølge Shells egne data forårsaket feilen for høye benzennivåer,
et fargeløst stoff som kan forårsake kreft.
EPA vet at giftige petrokjemiske anlegg
er blant de mest giftspredende anleggene i verden,
og dreper svarte mennesker i hele Louisiana.
Alt du eier,
klærne, brillene, bilen du kjørte hit, mobilen din,
alt du eier inneholder petrokjemiske produkter.
Hva gjør du med det?
Å vite at folk lager kjemikalier
helt uten hensyn til effekten på menneskers helse
gjør meg ekstremt sint og kamplysten, og derfor gjør jeg det.
INNGRIPEN, UKE TO
Fortell om endringene dere har gjort
med tanke på mat og håndtering av mat.
- Vi spiser mindre ute enn før. - Å, ja.
Studien kan virke overveldende. Plast er så utbredt. Det er overalt.
Spørsmålet blir da:
"Kan jeg i det hele tatt gjøre endringer av betydning?"
Det har hjulpet å ha Shanna her,
for hun har kunnet gi råd om alternativer.
Kanskje vi ikke blir kvitt alt, men kanskje på visse nøkkelområder.
Iallfall redusere, og se om det endrer noe.
Det blir jo trist om det ikke gir noe utslag,
men man må prøve. Gjør et forsøk, og se hva som skjer.
Jeg har prøvd å redusere kontakten med plast
ved å bruke bærekraftige klær av naturfibre.
Det er vanskelig å finne.
Jeg ble glad da jeg så papiret.
Jeg trodde de brukte plastfri emballasje.
Men alt er pakket i plast.
"95 % MicroModal, 5 % elastan."
Jeg aner ikke hva det betyr.
"88 % resirkulert polyester, 12 % elastan."
Så, ja.
Dette er 100 % økologisk bomull.
Hurra, én av tre.
Hurra! Vi prøver den.
Huden er det største organet,
og kan absorbere over 60 % av kjemikaliene den blir påført.
Giftstoffene i farger og tekstiler
absorberes av huden, som avkorter livet og fruktbarheten.
Jeg er naturmote-designer.
Jeg begynte i moteindustrien som modell.
Det var mye gateklær, treningsklær, sminke…
Jeg lærte noe av det.
Alt handler om draperingen av stoffet, og passform.
Så som modell visste jeg hvordan et plagg burde passe,
før jeg begynte å jobbe for designere i bransjen.
Jeg jobbet med Calvin Klein, Jones New York og Perry Ellis America.
Så begynte jeg med design av merkeklær.
Store varehus elsket designene vi skapte, men sa de ble for dyre.
Mange selskaper sparer på kvaliteten.
Så vi måtte spinke og spare gjennom hele forsyningskjeden,
for å møte prisbehovet.
Med slike priser kan det være dyrere å rense klærne
enn å kaste skitne klær og kjøpe nye.
Vi byttet akryl for ull, polyester for bomull,
nylon for silke, og lycra for gummi.
Det jeg ikke visste da var at alle erstatningsfibrene
er plast, og hormonforstyrrende.
Innen 2030 vil 70 % av alle fibre, og dermed tekstiler,
trolig være laget av plast.
Da jeg oppdro mine to barn
og avsluttet ammingen for nummer to,
oppdaget jeg en klump, og det var brystkreft.
Jeg ble fortalt at det var en hurtigvoksende, aggressiv kreft.
Det var vanskelig å si ja til kjemoterapi, som er en gift.
Men jeg gjorde det.
Så sa de at jeg trengte en intensiv runde med strålebehandling.
Så jeg spurte om jeg kunne ta dobbel mastektomi i stedet for.
Så…
Ja, kreften tok fra meg brystene, og fruktbarheten.
Noen år etter grunnla jeg dette selskapet, og hadde en fotoseanse.
Ni kvinner var med,
og en av dem hadde nettopp gjort et toppløs-bilde for oss.
På brystkassen hennes sto det "Faen ta brystkreft".
Jeg sa: "Jeg hadde brystkreft."
Vi innså at av ni kvinner hadde tre hatt brystkreft.
Det ga meg litt oppildning.
Jeg tenkte at om vi skapte sunne klær kunne vi kanskje fikse industrien.
Hallo, og velkommen tilbake til kanalen. Her er en ny toppliste.
Her er mine ti beste hårprodukter.
Ja, jeg har funnet hemmeligheten.
Vi mennesker har rutiner,
og rutiner medfører gjentatt eksponering.
Har du gått blant kroppsproduktene i butikken
og sett på ingrediensene i hudproduktene du bruker hver dag?
Pleieprodukter og sminke inneholder hormonforstyrrende kjemikalier.
Formaldehyd, PFAS, som også brukes i flammehemmende produkter,
ftalater, xenoøstrogener, sulfater,
triklosan, EDTA, parabener…
Alle kjemikaliene tilsettes for å forbedre produktet.
Ftalater tilsettes i hårspray
fordi det gir håret mer fleksibilitet.
Det tilsettes også fordi det gjør produktet velduftende.
Det er en ingrediens i duftstoffer.
Men kjemikaliene som skal forbedre produktet
påvirker vår helse negativt.
Min forskning viste at jo tidligere
en kvinne begynte med hårprodukter
jo tidligere begynner de å menstruere.
Jenter i USA kommer i puberteten tidligere.
Prosentandelen av jenter som får mensen før de fyller 11 år
er nesten doblet, fra 8,6 % til 15,5 %.
Å få mensen tidlig
er en risikofaktor for brystkreft.
Økt risiko for brystkreft og livmorkreft,
fordi de er utsatt for hormonet østrogen over lenger tid.
Faktum er at noen deler av befolkningen
er mer utsatt for miljøgifter.
Forskning viser at svarte jenter har dobbelt så høy risiko
for å nå puberteten for tidlig.
Svarte kvinner får oftest brystkreft,
muskelknuter, overvekt…
Denne korrelasjonen kan knyttes til giftige stoffer
i skjønnhetsproduktene de bruker.
Noen grupper er mer utsatt enn andre,
men vi er alle utsatt.
Her i Louisiana lar de industrien,
særlig oljeindustrien, bygge og bygge og bygge.
Noen områder er helt omringet av oljeindustrien.
Et landområde i Louisiana som før var en plantasje,
med innbyggere som har bodd der i generasjoner,
kjemper nå for ren luft.
Samfunn etter samfunn blir omringet av industrianlegg.
Den petrokjemiske industrien påvirker mørkhudede
sett ut i fra lokasjon.
Her i landet er 68 % av svarte bosatt under 50 km fra et kullkraftverk.
Og ser man på plast- og oljenæringen i Louisiana,
er de bare noen kilometer unna.
Begrepet "gjerde-nabolag"
betyr at det er et gjerde mellom din hage,
der huskesettet står, og petrokjemiske anlegg.
Det er en region i Louisiana
som går fra Baton Rouge til New Orleans
som heter "Cancer Alley".
En kollega av meg døde av kreft.
I det huset der.
Rett fram her… Både min onkel og kona hans har kreft.
En nabo hadde fase fire kreft. Hun dro på sykehuset, og døde.
Straks anleggene begynte å forurense, døde Oliver.
Oliver ble syk og døde. Og jeg datet ham.
Og min venn Matt døde nettopp.
Matt ba meg kjempe.
Og jeg skal kjempe for Matt.
Sharon, nå har vi kjørt i halvannen kilometer,
- og du nevnte 40 stykker som er døde. - Ja.
Det er vondt å kjenne så mange folk som dør.
Alle har kreft. Hva er galt?
- Altså, du må ikke dra langt. - Nei.
- Der er boligen. - Der, ja.
- Du har fossilindustrien der. - Stemmer.
- Og du har kirkegården her. - Det stemmer.
Alle skal jo dø. Men vi vil ikke dø for tidlig.
- For tidlig, stemmer. - Og ikke for andres grådighet.
Det stemmer.
Det er hjerteskjærende.
Men vi må kjempe.
Forretningsplanen deres
er en dødsdom for våre samfunn.
Altså, de tjener penger og profitt på at folk dør,
for å lage plast.
For å lage plast
tar de livet av oss.
GODE MENNESKER. GODE GJERNINGER. SASOL
INNGRIPEN, UKE FIRE
PAR NUMMER FIRE
Ok, en oppdatering. Det er januar,
og vi er omtrent en måned inn i plast-studien.
Sist måned ble vi gravide,
men det endte med en tidlig spontanabort.
Det er litt tungt, med familien og sånt,
å være positiv i julefeiringen,
og ikke kunne snakke med noen
om det.
Så, ja.
Men det virker som det har gitt oss litt håp.
Det er definitivt et godt tegn, tror jeg.
Det er et godt tegn at kroppen min kan bli gravid.
Vi har vært veldig forsiktige med plastbruken,
og fulgt studien nøye.
Vi har fått gode resultater når det gjelder graviditet.
Så vi håper at når studien er over kan vi komme med bedre nyheter.
Plast er bare mulig på grunn av kjemi.
Og kjemikere vil ikke forgifte og ødelegge verden.
Selskaper vet at om de dreper kunden, går det ut over salget.
Så det er ikke revolusjonerende å si: "Oi, vi burde ha giftfrie, trygge ting."
Men når du ser på utdanningen til kjemikere
er det sjokkerende at de ikke har basisinnføringer i å lære
hvordan man forutser skadevirkninger på menneskehelse og miljø.
De vet ikke hvordan toksisitet fungerer,
de vet ikke hvordan biodegradering fungerer.
Jeg syns det bør være det første en kjemiker lærer.
Hvordan man ikke gjør skade på folk.
Men det finnes ikke i pensum, som er sjokkerende.
Jeg vokste ikke opp med en drøm om å bli kjemiker.
Hadde noen sagt at jeg kom til å bli industrikjemiker, hadde jeg ledd.
Men da jeg skjønte at forskere skapte, designet og oppfant,
så jeg på kjemi som kunstnerisk uttrykkelse.
Så jeg tok grad i medisinsk kjemi.
Jeg publiserte fem artikler før jeg ble 21,
og tok forskerutdanning ved Princeton.
Innen jeg var 25 år
hadde jeg gitt ut 25 publikasjoner.
Jeg jobbet med en kreftmedisin som nå heter Alimta.
Så begynte jeg i industrien, for Polaroid.
Innen kort tid hadde jeg dusinvis av patenter,
oppfinnelser, produkter og utmerkelser.
Og så kom katastrofen.
Min sønn John ble født med sykdommen gallegangsatresi.
Det er en sykdom der leveren hans ikke er forbundet med tarmen,
og kroppen tar ikke inn vann og løselige næringsstoffer.
Han ble operert like etter fødselen,
og da han var to år gammel mistet vi ham.
Vi aksepterte aldri at han var dødssyk før det var over.
Vi hadde alltid et håp.
Men ja, det er vanskelig.
Da jeg lå i senga etter min sønns begravelse
kikket jeg i taket og spurte meg selv:
"Lurer på om noe jeg tok på i laboratoriet
forårsaket fødselsdefekten til min sønn."
Og jeg sa: "Hvorfor?
Hvorfor skulle noen oppfinne noe som er farlig?
Men vent,
om det ikke er en del av utdanningen å gjenkjenne og forutse sånt,
hvordan kan de unngå det?"
Bra, ok.
Er det?
Å ja, det har mye mer…
Du dissekerte det fra en av plommene?
Ja, herfra.
Jeg og studentene mine undersøker ulike kjemikalier,
som BPA-forbindelser og ftalater,
og studerer effekten på utviklingsbaner
fra et tidlig utviklingsstadium,
og etterligner perioden der menneskefosteret i livmoren
utsettes for slike kjemikalier.
Vi bruker dyremodeller, som kyllingfostre.
Det er lett å gjøre.
Vi mikroinjiserer, med små mikropipetter,
ulike doser av stoffene.
De inkuberes, og på dag 12 analyseres de i mikroskop.
Du må ikke være forsker for å finne ut av det.
Bare se på kontrollfostrene mot de som er gitt ftalater.
Forskjellene er ganske slående.
Dette er klassisk ftalat-eksponering.
Alle kjennetegnene vi har sett,
som redusert pigmentering over hele kroppen,
redusert pigmentering i øyet, på netthinnen og iris.
Og særlig i dette tilfellet ser vi at bukveggen er åpen.
Noen av de indre organene buler ut av kroppen.
Mange av disse avvikene og misdannelsene
er karakteristiske for ftalat-eksponering.
Vi tok representative bilder av fostrene som ble eksponert,
i dette tilfellet BPA.
Selv ved lave doser, og så middels og høye doser,
ser vi ekstreme fostermisdannelser.
Avvik i hode- og ansiktsform.
Kroppsvolum er i dette tilfellet en tredjedel av kontrollgruppens.
Organer som buler ut av kroppen.
Noen fostre er så deformerte at utviklingen opphører.
De ligner på mange vanlige fostermisdannelser hos mennesker.
Det ser vi ved lave doser av ftalater og BPA-stoffer.
Dessverre har mange av oss blitt lært at det er dosen som avgjør om noe er en gift.
Det er sunn fornuft. Alt med måte, kan du si.
Men realiteten er at selv minimal eksponering
kan ha enorm effekt, særlig når vi snakker om hormoner.
En ørliten mengde av et kjemisk stoff
kan påvirke genene. Det er det hormonforstyrrelser er.
Når et foster er i utvikling blir feil gen aktivert til feil tid,
og utviklingen går i feil retning.
Nå vet vi at en milliarddel kan være skadelig,
og det virker veldig lite.
Men i en vanndråpe med en milliarddel bisfenol A,
hvor mange molekyler med bisfenol A er det i den vanndråpen?
2,65 billioner molekyler. Og bare ett av dem kan påføre skade.
Det er et problem. Først nå har vitenskapen innsett det.
UKE SEKS (HALVVEIS)
For det første, godt å se dere.
- Skal vi snakke om resultatene? - Ja.
Darby, i starten var ditt BPA-nivå veldig høyt.
Ved neste måling var det langt lavere.
- Utrolig. - Jøss.
Jesse, du har virkelig redusert BPA-nivået.
- Å ja? - Wow.
- Så all den innsatsen har lønt seg. - Det er sprøtt.
Jeg var kjempefornøyd med resultatet av inngripenen.
Etter seks uker
senket nesten alle bisfenol A-nivået ned til "upåviselig".
Ftalat-nivået gikk også ned, og interessant nok,
mannen og kvinnen i paret senket nivåene parallelt.
Dermed gjenspeiler det endringene i deres felles miljø.
Jeg ble ikke overrasket av at deltakerne reduserte eksponeringen.
Det var mer usikkert om det ville påvirke antall sædceller.
Og sant å si, etter seks uker var endringen liten.
Jeg ble trist da de resultatene kom.
Jeg tenkte: "Hva er det her?" Jeg var så lei meg.
Det var jo skuffende for deltakerne.
Men vi må huske at det tar 70 dager å produsere ny sæd.
Så vi vil trolig ikke se forbedringer før siste prøvetaking.
Alle prøver å gjøre noe vanskelig, og jeg tror vi må slappe av litt,
og om mulig, ta tiden i bruk.
Jeg, en sædcelle, kommer for å be om deres hjelp.
Vi sædceller er snart en truet art.
Men dette problemet kan løses.
Vennligst ta godt imot en person
som prøver å redde sæden og framtiden vår,
John Warner.
Mange tror nok det er rart å bli introdusert av en sædcelle.
Men når man tenker over det
ble alle det.
Da jeg mistet min to år gamle sønn på grunn av en fødselsdefekt
skjønte jeg at det var noe som manglet i utdannelsen min.
Og jeg skjønte at ingen universiteter
lærer kjemikere noe om hva som gjør et molekyl giftig.
Jeg skjønte at verden ikke trenger en folkebevegelse.
Verden trengte ikke ny politikk.
Verden trengte en ny vitenskap.
En vitenskap der kjemikere lærer å forutse negative konsekvenser.
Det er starten på grønn kjemi.
Paul Anastas og jeg skrev læreboka om grønn kjemi på 1990-tallet.
Du kan drive med forskning og kjemi som normalt,
men legger på et synsfelt med: "Hva om dette lykkes?"
Hva om det ikke ender med en artikkel i et fagblad,
men at et selskap faktisk begynner å lage tusenvis av tonn av det?
Hvilke følger vil mine valg ha,
den dagen min oppfinnelse kommer ut, på tiden framover?
Det er grønn kjemi.
Jeg tror jeg har vært i over 65 land,
møtt presidenter og statsministere,
klippet over bånd og gitt forelesninger, og det begynner å bli en bevegelse.
Og nesten 100 universiteter verden over har signert en avtale
om å innføre grønn kjemi i læreplanen.
Men alle i samfunnet må forstå at ting ikke må være giftige.
Vi kan lære oss andre metoder.
Det fins plast hvor enn du snur deg.
Vi er virkelig avhengige. Det er vanskelig å se for seg en verden uten plast.
Men plast i seg selv er ikke problemet.
Det er kjemikaliene i den som er hormonforstyrrende.
Mange tror at myndighetene tar seg av oss.
De hadde ikke tillatt eksponering av farlige ting.
Men vi vernes ikke mot kjemikaliene i husholdsproduktene våre.
Når det gjelder regulering av disse kjemikaliene i USA
er svært få kjemikalier forbudt.
Og de fleste kjemikalier blir aldri testet.
Igjen og igjen har vi innsett at kjemikalier som var tillatt i årevis
var giftige.
Med DDT…
Insektmidler kan faktisk være en stor trussel mot mennesker.
Med asbest.
I dag satte EPA i verk et forbud
mot den eneste typen asbest som er i bruk i USA.
Bly i bensin førte til hjerneskader hos barn.
Bly i bensin gjorde at halve befolkningen fikk lavere IQ.
Da vi fjernet bly fra bensinen sank nivået i barns blod med 95 %.
Gjennomsnittlig IQ hos en generasjon gikk opp med om lag fem poeng.
Og de mer intelligente, mer kreative barna
har gjeninnført milliarder av dollar til økonomien.
En enorm suksess.
Nå er spørsmålet, hva gjør vi med plast?
Mediene melder at myndighetenes motvilje til å regulere
disse kjemikaliene er basert på ensidige studier laget av kjemiindustrien.
Senator, vi i FDA
vil alle produktgodkjennelser
være basert på data som er forberedt og utført i studier
fra av de ulike produsentene.
Plager det dere ikke? Det er poenget mitt.
Virker ikke som du ser sammenhengen.
Vi er hvor vi er fordi vitenskapens forståelse av hormonforstyrrelser
ikke eksisterte da plast kom på markedet.
Genene våre skrus av og på trillioner av ganger i sekundet
hver eneste dag, hvert eneste sekund.
Ting som ftalater og bisfenol A påvirker
prosessen som skrur gener av og på.
FDA, EPA og CDC,
deres forskning ignorerer molekylær genetikk.
De siste 30 årene har vitenskapen blitt mer solid.
Vi har nok heller undervurdert størrelsen på problemet.
Plastindustrien ble gigantisk,
og vi lot det komme ut av kontroll.
Mange kjemikalier som siver ut av plast er hormonforstyrrende,
som knyttes til en rekke epidemier som ikke er smittsomme sykdommer.
Som brystkreft, prostatakreft, testikkelkreft, infertilitet,
immunforstyrrelser og hjerneproblemer.
Dessverre står regulatorisk toksikologi i USA i stampe
fordi industrien har for stor innflytelse i kongressen.
Punktum.
Stabile forsyningskjeder er avgjørende. Å produsere plast i USA er bra.
Vi er nå på en historisk plantasje
hvor mine forfedre, hentet ut av Afrika,
ble ført til som slaver.
Minnene av det består enda.
Og nå er oljeindustrien her i Louisiana
på leting etter å bygge fabrikker
på tidligere plantasjeområder,
vel vitende om hvor smertefull den bakgrunnen er for alle.
Det er hjerteskjærende, fordi de har den samme mentaliteten
som ble brukt på plantasjer
til å ikke bare utvinne fra Moder Jord,
men også skade de samme menneskene.
Det viser at de ikke bryr seg om menneskeheten.
Vi skal kunngjøre at Formosa skal investere 9,4 milliarder dollar.
Det er en glede å kunngjøre denne kapitalinvesteringen og jobbskapingen
her i St. James Parish, omtrent tre kilometer fra Sunshine Bridge.
Formosa-anlegget var et anlegg de ville bygge
på en tidligere plantasje.
Mer enn et anlegg, det blir det største bygget i delstaten.
Og folk som Sharon Lavigne
kjempet mot et internasjonalt gigantselskap,
fra kjøkkenbordet hjemme.
Dette er virkelig David mot Goliat.
Et kjemiselskap i milliardklassen sto klare til å bygge et enormt anlegg,
helt til de støtte på miss Sharon Lavigne og Rise St. James.
Formosa Plastics skulle bygges tre kilometer fra hjemmet mitt.
Og jeg sa: "Kjære Gud, dette landet kan ikke tilhøre Formosa. Vi bor her."
Jeg hadde ingen planer om å bli aktivist.
Alt jeg visste var at Formosa Plastics rang i øret mitt.
Først gikk vi til Gud.
Det vet jeg at jeg gjorde.
Jeg satt på verandaen og ba. Jeg spurte Gud,
og om Gud hadde bedt meg flytte hadde jeg ikke tatt kampen.
Men Gud ba meg kjempe.
De sa: "Guvernøren godkjente anlegget, du kan ikke stoppe det."
Jeg sa: "Be guvernøren bygge hos seg."
Han tror folk i St. James er dumme.
De vil lesse på oss nok et anlegg, når vi har 12?
Nei. Det blir det ikke noe av.
Vi samlet oss.
Vi gikk i tog.
Vi kom på møter i distriktsrådet.
Om Formosa kommer til St. James
vil vi ikke kunne leve.
Vi er Rise St. James, og vi skal verne St. James.
Formosa skal få kamp.
INNGRIPEN, UKE 12
La oss snakke om deres nyeste resultater.
Det dramatiske jeg ser, Katie,
er at ftalatnivået ditt økte veldig.
Og det var i et tidsrom der dere senket eksponeringen.
Da er noe skjult, og jeg tenker: "Hva er det?"
Er det noe på jobben? Hvem vet?
Tim, sædkvaliteten din er ikke topp, sant?
- Riktig. - Ja.
Antall sædceller sank faktisk litt.
Ok.
Det virker ikke som det har vært noen stor forbedring, må jeg nesten si.
Det vonde med disse studiene er at ikke alle vil se forbedringer.
Det er vanskelig å bli kvitt alle forurensningskildene i livet.
Hormonforstyrrende stoffer er overalt,
og du blir eksponert når du minst venter det.
Likevel er det vanskelig å gi dårlige nyheter.
Dere har jo prøvd i lang tid, sant?
- Ja. Over ti år. - Ja.
Jeg er jo glad for at inngripenen har vært til hjelp for dere.
Ja.
Men jeg ser ingen tegn på at dere umiddelbart vil bli gravide.
- Ja, klart. - Ja.
- Og det er greit, liksom… - Ja.
Vi er jo…
Vi vet at det må et mirakel til, så…
Det har vært vanskelig å ikke klare å bli gravid.
Helt ærlig har jeg til tider følt meg ganske forherdet.
Det vanskelige, som blir vanskeligere for hvert år,
iallfall for meg, er…
…farsdagen, og morsdagen.
Det trodde jeg alltid at jeg ville feire.
Men det er ikke oss.
Du tenker bare: "Wow, livene våre er så annerledes enn det vi så for oss."
Men jeg vil aldri gi opp håpet om at vi kanskje får barn en dag.
Polititoppen i California stevner ExxonMobil…
Statsadvokat Rob Bonta sier at olje- og petrokjemiselskaper
har hausset opp effekten av resirkulering.
Olje- og petrokjemiindustrien
har i 50 år drevet en desinformasjonskampanje.
Jobben min er offisielt rettet, men også personlig.
Min eldste datter har sagt: "Pappa, jeg elsker familien min,
og ønsker å få min egen,
men det føles uansvarlig å få barn på en døende planet.
Jeg har ikke tenkt å få barn."
Det er galt. Vi bør ikke stjele neste generasjons drømmer
gjennom våre feil, vår manglende ansvarsevne.
Hva er målet? Uendelig profitt?
HOLD AMERIKA VAKKERT
Hele plastindustrien er bygget på en løgn.
Den eneste grunnen til at plast er allestedsnærværende i dag
er fordi folk ble fortalt at det kan resirkuleres.
Mennesker starter forurensning.
Mennesker kan stoppe det.
Organisasjonen bak reklamen Keep America Beautiful ble delfinansiert
av plastindustrien, og besto av store drikkevare- og emballasjeselskaper.
Det kan virke rart, til du innser at det skjulte budskapet er:
"Du, forbrukeren, må stoppe forurensning."
Folk ville ikke ha kjøpt plast, avhenget av plast, konsumert plast,
om de visste at planeten ble ødelagt av det.
Californias justisdepartement startet en etterforskning av ExxonMobil.
Vi fikk se interne meldinger hvor det sto for eksempel at
resirkulering i stor skala ikke er økonomisk levedyktig.
Likevel fortsatte de å selge myten om resirkulering av plast.
Å få resirkulering på fote var en metode for å holde produktene på markedet.
- En metode for å selge plast. - Ja.
En vinn-vinn-situasjon.
I dag blir bare ni prosent av plasten resirkulert.
Sjokkerende.
Grunnen er at store plastprodusenter ikke tjener på det.
Resirkulering er for dyrt.
Og vi produserer så mye plast
at vi overlesser systemets evne
til å kunne resirkulere alt.
Men etter flere årtier som mottaker av halve verdens søppel
har Kina nå forbudt mange lite resirkulerbare produkter.
Det virker som at Kina er lei av å importere søppelet vårt.
Om plastprodukter ikke kan resirkuleres
må det kunngjøres. Reklamen må være sannferdig.
Se, Tracy. Hun bruker dunken.
Det at denne myten fikk vedvare i flere årtier er sjokkerende.
Det minner om tobakken.
Når store selskaper lyver til folket,
og skaper en global plastforurensningskrise, må det ta slutt.
Og jeg skal ikke ønske og håpe, jeg skal gjøre det.
Da jeg fikk kreftdiagnosen hadde jeg undervist i bærekraftig mote,
og jeg innså at det ikke var snakk om bærekraft lenger.
Det var snakk om å bli kvitt alle petrokjemikalier.
Tekstiler er den største kilden til mikroplast i miljøet.
Men i California Cloth Foundry
lages fibrene av bomull, lin, hamp, fiberlin,
viskose fra trær…
Den mest giftige prosessen i tekstilforsyningskjeden er fargene,
som kommer fra petrokjemikalier.
Mange av våre materialer finnes på kjøkkenet,
som kastanjer og jern.
Det er hovedingrediensene i vårt North Face og Levi's-program.
En annen er hyllebær,
et av fargestoffene i Giseles Gaia-hettegenser.
Men det er dyrt.
Så for å snu mote vekk fra en giftig høyproduksjonsindustri
må grønn kjemi oppskaleres.
Mote er så unødvendig,
men har likevel en stor samfunnsrolle.
I mitt voksne liv har jeg for det meste vært designer, og det handlet mest om
å oppfinne nye produkter.
Etter hvert innså jeg at det er jeg som står bak miljøproblemene våre.
Som designer overbeviser du folk til å kjøpe, bruke, kaste.
Men for ti år siden innså jeg at folk som meg kan bestemme
om et selskap skal være skadelig, eller opprette en ny forretningsmetode.
I 2015 prøvde vi å få selskaper til å bruke resirkulerte materialer
i stedet for å lage mer.
Vi lagde joggesko av fiskegarn.
Men plast er fortsatt plast, selv om den resirkuleres.
Så plasten må vekk.
Nå vil jeg introdusere Cyrill Gutsch.
Hei. Hva skjer, Paris?
Det er på tide å skape nye materialer laget av naturen.
Her er den første jakken av Kim Jones og Dior, som støtte
til vår jobb med å gjøre Bananatex til en ny teknologi.
Selve plasten må ikke lages av oljebaserte materialer.
De fysiske lovene krever ikke at det må være disse materialene.
Det er bare hva som brukes nå.
La oss åpne øynene, omfavne naturen,
og finne ut hvordan naturen gjør noe gjennomsiktig.
Hvordan lager naturen noe som er sterkt og fleksibelt?
Alt som kan brukes for å fastslå hva en plast eller polymer gjør,
gjør også naturen. Om vi kan lære av naturen
kan vi lage ting som er mindre giftige, og mer miljøvennlige.
Vi i Sway bruker sjøgress for å erstatte vanlige plasttyper,
hovedsakelig tynne folier.
Denne skoen er 100 % plastfri.
Hele produktet kan komposteres.
Etter sju til ti uker er det bare næringsstoffer igjen.
Vi lager verdens første brukspigment som er 100 % plantebasert.
Vi vil erstatte alle tradisjonelle fargestoffer og gifter.
Vi benytter prinsippene som gir sommerfugler sin naturlige farge.
Vi lager alle farger på spekteret.
Vi er midt i en råvare-revolusjon.
Det er menneskehetens største og mest spennende utfordring.
Vi kjemper for vår overlevelse ved å redesigne, gjenskape
og redefinere grunnlaget i samfunnet vårt,
hvordan ting lages.
Tenk deg en dag vi kan si at verden har giftfrie,
trygge polymerer, plast og materialer.
En dag må vi kunne si: "Vi klarte det." Ikke at vi vil, men at det gikk.
Det blir mye risiko, forskning og arbeid.
Selv om parene senket eksponeringen drastisk midtveis i prosjektet
ville jeg se om de kunne fortsette å være årvåkne.
- La oss se på grafene deres. - Ja, kom igjen.
- Dette er Darbys BPA-målinger. - Ok.
Du har en nedgang midtveis.
Dette er de tunge ftalatene.
De man finner i myke, tubeformede ting, som myke vannflasker.
Verdiene stupte.
- Det vil jeg kalle en suksess. - Så flott.
Jesse, her er dine BPA-verdier i starten.
Du utrettet et mirakel og senket det, og holdt det nede morgen og kveld.
- Det er helt fenomenalt. - Flott.
De med større molekylvekt hadde du mer av i starten,
men du senket det, og holdt nivået.
- Flott. - Så du er en stjerne.
- Hvordan gjorde du det? - Vel…
Parene våre klarte å holde bisfenol-verdiene lave,
ofte så mye at de var umulige å finne, som er fantastisk.
Selv om ftalater hang mer igjen så vi et betydningsfullt fall i snittet.
Og parene klarte for det første å følge opp,
de likte det, og vil fortsette med endringene framover.
Det største vi sluttet med var å spise ute.
Vi sparte mye penger, og fikk mer tid sammen under matlaging.
- Så det har vært positivt. - Ja, definitivt.
Og nå kan vi ikke gå tilbake,
som er den eneste bakdelen ved å lære mer om plast.
- Dere føler at dere ikke kan gå tilbake? - Ja.
Det var ikke så vanskelig som vi trodde,
for én uke gjorde vi sånn, og den neste gjorde vi sånn.
Det som henger ved er vanene man utvikler.
Det blir en vane å ikke bruke noe, eller bruke erstatningen.
Som å forandre matlaging og matoppbevaring.
Det største er dufter.
For eksempel vaskemiddel.
Vi luktet det døgnet rundt, og følte at den aldri forsvant.
Om vi skal kjøpe et teppe, for eksempel, prøver vi å kjøpe ren bomull.
- Ja. - Nå er vi mer bevisste.
Og jeg har begynt å spre budskapet.
Jeg tror folk bryr seg straks de innser at det påvirker dem.
Folk kjemper mot alle odds.
Sannelig, David mot Goliat.
Men de har en sterk tro, en sterk ånd, som er helt utrolig.
På dette området, i St. James,
skal det brukes 9,4 milliarder dollar på Formosas petrokjemiske anlegg.
Tomten som anlegget bygges på skaper oppstyr,
etter at det ble funnet umerkede gravsteder for slaver.
Lovverket på plass i Louisiana
forbyr bygging på gravsteder.
Det merkelige er at folket nå kan dra nytte av det.
Forfedrene som ligger i umerkede graver
forhindrer nå oljeindustrianlegg.
Det er nesten som om forfedrene strekker seg tilbake
og sier: "Det er nok."
- Vi skal stå sammen. - Riktig.
- Og stoppe Formosa. - Riktig.
Vi lar dem ikke ta våre forfedre ut av jorda og legge dem et annet sted.
Dommer Trudy White ga oss medhold,
og ba Formosa forlate eiendommen.
For vi har rett til å puste frisk luft.
Sharon Lavigne er ustoppelig.
Hun er formidabel.
Jeg vet at hvis vi står sammen,
vinner vi.
Som jeg sier, menneskegrupper slår pengegrupper hver eneste gang.
Det som står i veien for å kontrollere eksponering av giftige kjemikalier
er hovedsaklig ikke vitenskapen.
Det som må til for å takle problemet er mot, visjon og politisk vilje.
Ingen land gjør en ulastelig jobb innen regulere giftige kjemikalier i plast.
Men EU er verdensledende.
De har et kjemikalieregelverk, REACH,
som sier at kjemikalier
må testes for giftighet før de slippes på markedet.
Det fins ni kjemikalier som er forbudt å bruke i pleieprodukter i USA.
Det fins over 1100 som er forbudt i EU.
Forskjellen er jo enorm.
EU-regler foreslått av Europakommisjonen tar sikte på ti engangsprodukter av plast.
Produktene vil ikke forsvinne. De vil bare bli laget av andre materialer.
Vi har en mulighet.
En internasjonal, global avtale om plast blir behandlet i FN.
Konferansen handler om langt mer enn en internasjonal avtale.
Det handler om at menneskeheten konfronterer en eksistensiell utfordring.
Endelig ser vi framskritt mot å forby bisfenol A, eller BPA,
og andre lignende bisfenoler, som har samme skadevirkningene.
Disse kjemikaliene forstyrrer hormoner, som å øke østrogennivåer.
Faktisk ble BPA studert på 1930-tallet,
for å kanskje brukes til hormonregulering,
blant annet i prevensjonsmidler.
I 2025 satte EU foten ned.
Fra og med mandag har EU forbudt
bruken av dette hormonforstyrrende stoffet i matbeholdere.
Om vi innfører en helsefokusert tankegang, kommer vi vekk fra en modell
som fokuserer på hva vi ser i strandkanten og i havene.
Vi må tenke på hva som til slutt havner i menneskekroppen.
INNGRIPEN, UKE 12
Har dere gjort endringer i arbeidsmiljøet
som kan ha senket eksponeringen?
Jeg har endret på mye. Jeg har det.
Etter møtet med Bruno var jeg urolig for at han ikke ville kunne
senke eksponeringen, eller øke antall sædceller.
Han er bygningsarbeider,
og får mye eksponering fra byggematerialer.
Jeg tok feil.
Du har tatt fire sædanalyser, ikke sant?
Tre av dem er veldig gode, og den siste er kjempegod.
Jevnt over har du opplevd stor forbedring.
Ja.
Det forventet vi ikke.
Vi tenkte: "Hæ?"
Om vi ser på din konsentrasjon
var den på 44.
Så ble det 60.
Jeg så målingene av sædkvaliteten din, og den ble mye bedre.
Så bra!
Motilitetsnivået økte med 50 %.
- Oi. - Ja.
- Det er kjempemye! - Så bra.
Tallene vi snakket om er ganske høye.
- Konsentrasjonen steg mye. - Ja! Det er utrolig.
Du har blitt Supermann.
Jeg har resultater her.
Det som er mest spennende for meg, og sikkert for dere,
er at antall sædceller er langt høyere.
Minstemålet for fruktbarhet er på omtrent 40.
I starten var du lavere enn det, og nå er du på 77.
- Det er fantastisk! - Takk.
Jeg var fornøyd med resultatet av sædanalysen.
Av de seks mennene i studien
fikk fem av dem bedre sædkvalitet på flere nivåer.
- Hvordan føles det? - Bra.
- Ja? - Ja.
Det er godt at inngripenen fungerte,
og jeg gikk fra å være infertil til normal.
En annen positiv erfaring fra inngripenen er at
det virker å ha forbedret livene deres på uforutsette måter.
Da vi kvittet oss med alt
gikk jeg fra å veie 96 kg da vi gjorde målingene
og ned til 89 kg. Nå er jeg oppe på 91 kg.
Så du gikk ned fem kg?
Jeg våkner mye sjeldnere på natta, og sover tyngre.
En tredjedel av deltakerne senket kroppsmasseindeksen.
Over 60 % sa de hadde mer energi,
80 % rapporterte om bedre søvnkvalitet,
og 86 % sa at de ville fortsette med livsstilsendringene.
Jeg føler at jeg kan holde fokus lenger, uten tåka som var der før.
Jeg føler meg bedre, og nyter livet. Hvorfor ikke fortsette?
Det stemmer at for å forstå sykdomsmønstre
må man ha en stor gruppe mennesker.
Så disse resultatene blir brukt i søknaden om en større studie,
med statlig finansiering.
Så jeg tror vi er pionerer.
I dag ville jeg ta en graviditetstest, enda en,
og jeg vil dele den med dere.
Man vet jo aldri.
Én.
To.
Tre.
Fire.
Hva betyr det?
Det er vel ikke tull?
Det er vel ikke tull? Det går ikke an.
Det er to.
GRAVID IKKE GRAVID
Jeg stoler ikke på denne.
Ok, hold den sånn. Jeg tar en til nå.
Å, kjære.
GRAVID
Å, kjære.
Jeg elsker deg.
Siden sist vi snakket sammen har livet endret seg mye.
Akkurat nå er jeg 15 uker på vei.
Vi vet allerede at det er en gutt,
så vi kan egentlig ikke kalle babyen Shanna.
Ja, planen var Shanna.
Ok. Dette er Bobby. Der er føttene.
Etter studien fant vi ut at vi venter barn.
Ja! Vi er…
Vi er gravide.
- Ja. - Utrolig.
- For det meste jeg, men… - Ja, men man sier vel det.
I starten var mitt forhold til deltakerne kun på papiret.
Men jeg ble stadig overrasket av hvor gledelig det var å møte dem,
være sammen med dem og bli kjent med dem.
Ser kjempebra ut. Så dere bevegelsen?
Den beveger seg, kjære.
Jeg føler en tilknytning til dem.
Det er overraskende, for det er uvanlig at en studie resulterer i det.
GRAVIDITET, UKE 40
Bank, bank.
- Hei! - Hei!
Se hva dere har fått til.
Det gjorde vi!
Hvis du vil få barn
syns jeg det er en grunnleggende menneskerett å kunne gjøre det.
Nå er jeg nok mer optimistisk på å løse fertilitetsproblemet.
Men det blir kamp, så jeg kjemper.
Det er derfor jeg snakker til dere.
- Du er perfekt. - Ja.
FØDSELSDATO: 8. FEBRUAR 2026
FØDSELSDATO: 13. FEBRUAR 2026
FØDSELSTERMIN: 22. MARS 2026
TIL MINNE OM LUKE MEYERS
Tekst: Kristian Vilnes Opdahl