Downloaded from YTS.BZ
Vážně jsem jediná, kdo je takhle posedlý mikroplasty?
Official YIFY movies site: YTS.BZ
Mikroplasty jsou dnes ve všem.
- Mikroplasty. - Haló?
Všichni máme mikroplasty v těle,
v krvi, v kůži.
Chlapi, máte je v pytlíku, v kulkách.
Cože? Mám mikroplasty v koulích?
- Máš je i v kulkách. - Jako teď?
To mi zkazilo den.
IDENTIFIKUJU SE JAKO MIKROPLAST
Plasty jsou ve všem a neustále je konzumujeme.
Do pusy se vám dostává skrze zubní kartáček.
Žvýkáte? Žvýkačka je z plastu.
Tohle oblečení je z polyesteru, čili z plastu.
Nevíme, co nám plasty způsobují.
Zasahují do všech aspektů našeho života a nemůžeme před nimi utéct.
Vy, já a každej, koho potkáte,
máme v našem blbým mozku dost plastu na výrobu lžičky!
A nejen v mozku. Jsou v celém našem těle.
V krvi, plicích, srdci, tepnách,
ve střevech, játrech, ledvinách,
v mateřském mléce.
OK, jsem plný mikroplastů.
A dál? Co mám dělat? Já to totiž nevím.
Byla jsem na gastru
a doktorka mi řekla, že vůbec nepije balenou vodu
kvůli mikroplastům a možné rakovině tlustého střeva.
Plasty taky vylučují horu chemikálií.
Nasralo mě to,
protože toxický chemikálie obsahují obezogeny.
Víte, co jsou obezogeny?
Čím víc technologií, tím víc plastu a ještě víc plastu v těle.
Lidem se zmenšují penisy, scvrkávají kulky,
počet spermií klesá a počet samovolných potratů stoupá.
Je to naprosto šílené a alarmující.
Co děláme pro to, aby lidská rasa nevymřela?
Jaká existují řešení?
Můžeme začít tím, že se podíváme do svých domovů.
DETOX OD PLASTŮ
A nyní přichází náš dnešní vzácný host:
jedinečná a kurevsky silná Shanna Swan.
Tedy… přiznávám, že takhle mě ještě nikdo nepředstavil.
KRIZE NEPLODNOSTI
To, jaký vliv na nás mají chemické látky v plastech,
pochopíme na tom, jak ovlivňují naši reprodukci.
Plodnost na celém světě rapidně klesá.
Ve vaší knize Odpočet se říká,
že moderní svět ohrožuje naše spermie a tím i budoucnost lidstva.
To je můj názor a budu se ho držet.
A úzce to souvisí s chemikáliemi,
které jsou běžnou součástí plastů.
O těchto chemických látkách mluvím už čtvrt století.
Lidé se mnohem víc začali bát toho,
jaký vliv mají tyto chemické látky na naše zdraví.
Zároveň se zvýšilo užívání testosteronu.
Mé publikum vždycky tvořili vědci.
Publikovala jsem téměř výhradně ve vědeckých časopisech.
A došlo mi, že to nemá správný dopad.
- Mužské penisy se zmenšují? - Ano.
Shanno, proč jste to neřekla hned?
Už se soustředím, valte to do mě!
Tohle se mě bezprostředně týká, Shanno.
Dnešní svět je plný různých krizí.
Nechci lidi děsit, ale chci jim říct,
že tahle krize je také důležitá
a že je třeba věnovat jí pozornost.
A z hlediska přežití našeho druhu
to může být
ta ze všech nejdůležitější.
Jeden ze způsobů,
jak pochopit účinky těchto chemických látek na naše tělo,
je zkoumat páry, které mají problém s početím.
- Dobrý den! - Zdravím! Jak se daří?
- Vy jste Monique? - Ano.
- Shanna. - Těší mě.
Našli jsme si šest párů, které se snaží počít dítě,
ale doteď se jim to nepodařilo.
A otázka zní: budou-li tito lidé méně vystaveni chemikáliím,
které se nacházejí v plastech, ovlivní to jejich plodnost?
- Dobrý den! Jak se daří? - Dobrý den!
Můžete mi v krátkosti říct, proč do toho jdete?
- Kvůli miminku. - Ano.
Pracujeme na něm už hodně dlouho.
Snažíme se otěhotnět už asi 22 měsíců.
Zhruba po roce jsme si řekli:
„To je divné, že se nic nestalo.“
Snažíme se o to od svatby.
Takže asi dva roky.
Snažíme se, abych otěhotněla, víc než deset let.
Asi dva a půl roku? Jo.
To, jak musíme mít pořád styk a dělat si všechny ty testy,
začíná být…
Už to není zábava.
Řekni, jak ses pojmenoval.
Říkám: „Víš, Julie, já nejsem žádný dildo.“
A pak spolu jdeme na věc
a já jsem jako dildo šťastnej.
Ale je to úplně odlidštěné.
- Těším se, jak to dopadne. - To je skvělé.
- Vážně skvělé. - Ano.
Nebylo by úžasné najít řešení?
Pojďme na plastové výrobky.
- Dobře. - Ano?
V tomhle je plast.
Zahajujeme tříměsíční intervenci…
Přečtěte to nahlas.
…která odhalí, jaký vliv bude mít
snížená expozice vůči chemickým látkám v plastech
na vaši plodnost.
Nejde o „vědeckou studii“.
Nemáme žádnou kontrolní skupinu, jen malý vzorek.
Jde o neplodné páry, jimž nebyla jejich neplodnost zdůvodněna.
Zjevně ji nezpůsobuje nic v jejich způsobu života,
s výjimkou chemických látek v jejich prostředí.
Tyto chemikálie jsou všudypřítomné.
Obklopují nás v našem každodenním životě.
Jsou v tvrdých plastech.
V měkkých plastech.
V textiliích.
Zjevné příklady najdeme v kuchyni.
Kuchyňské náčiní, prkénka,
čajové sáčky, kávové kapsle
a nejrůznější plastové nádoby.
Obaly na potraviny jsou často z plastu.
A když se zahřejí, chemikálie se uvolní do jídla, které pak sníme.
Často jsou tam, kde je nevidíme,
třeba na vnitřních stěnách konzerv a plechovek od polévek a nápojů.
Ale to je jen špička ledovce.
Máme je ve skříni,
v látkách a barvivech našeho oblečení,
ve výrobcích osobní hygieny,
od kartáčů po šampony, deodoranty a pleťová mléka.
Jsou ve vůních.
A naše děti jsou naprosto zaplavené plasty ve svých hračkách.
Polykáme je, vstřebáváme je kůží,
vdechujeme je.
Jakkoli mohou, dostanou se do našich těl.
A když jimi procházejí,
nadělají tam ohromnou spoušť.
Doma jsme si nastudovali spoustu věcí o chemikáliích v životním prostředí.
Ale čím víc o plastech vím,
tím víc mi dochází, že to je mnohem větší problém.
- Všude plasty. - Ano.
Je to plastové království!
Tohle taky hodně používáme.
Já vím.
Bez toho se asi neobejdu.
Tyhle obsahují znepokojivé látky.
A to je problém. Používám je denně.
Myslím, že takových věcí máme hodně.
Objevují se další zprávy o plastech a mikroplastech,
ale nikdy by mě nenapadlo, že je mám i v těle.
Jedna z prvních věcí, která šla do koše, bylo prkýnko. To bylo fajn.
Třicet pět procent mikroplastů v oceánech
pochází z textilu.
Proboha. Tady je další.
To je jako sklad chemických zbraní!
- Jo. - Přesně tak.
Má to navonět dům.
Čistící prostředek Latinos.
Když se člověk podívá, kolik má kolem sebe plastů,
vidí je všude ve svém domě.
Na cokoli se podívám, řeknu si: „Tohle musí pryč.“
Kromě toho, aby odstranili zjevně plastové věci z domu,
jsem je požádala o tyto změny:
snažte se vyhýbat potravinám a nápojům v plastových obalech.
Z obchodu i ve formě jídla s sebou.
Snažte se vyhnout vůním a parfémům.
Zkuste používat jen přírodní kosmetiku.
Vyhněte se syntetickým textiliím a barvivům z ropy.
A neberte do rukou účtenky.
Téměř všechny paragony obsahují bisfenol A.
Můžete ji za nás vyhodit?
- Nechcete účtenku? - Ne, díky.
Mám pocit, že jsme ve filmu Matrix.
Ptají se nás: „Chcete modrou, nebo červenou pilulku?“
Zapomněla jsem, která ta pilulka umožní…
On si vezme tu červenou.
- Myslím, že jsem ji právě spolkla. - Jo.
Velice mě zajímá,
jestli dokážu vyřešit nějaký existující rébus.
Otázka zní: „Snižuje se počet spermií?
A pokud ano, proč? A jak to lze dokázat?“
To je vlastně rébus, který řeším už 25 let.
K této problematice jsem se dostala tak,
že jsem byla jmenována do výboru Národní akademie věd,
který měl zkoumat nově se objevující chemikálie,
tzv. „hormonálně aktivní látky v životním prostředí“.
KVALITA SPERMIÍ SE SNIŽUJE
Výbor mi předal vědecký článek, který vyšel roku 1992 v Dánsku.
Psalo se v něm o 50% poklesu počtu spermií za posledních 50 let.
To je ohromné číslo.
Zpočátku jsem měla pochyby.
Myslela jsem, že za poklesem stojí i jiné faktory.
Znovu jsme data analyzovali a k mému překvapení se nic nezměnilo.
Počet spermií u mužů klesl o víc než 50 %.
To mi skutečně otevřelo oči.
V roce 2023 jsme dokonce zjistili,
že se tento trend dramaticky zrychluje.
Pokles počtu spermií byl dvakrát rychlejší, než uváděla předchozí zpráva.
- 1,16 % ROČNĚ - 2,66 % ROČNĚ
Čím to mohlo být?
Na genetické změny to bylo moc rychlé.
Zbývalo životní prostředí.
- Podíváme se na ty testy? - Ano.
- Jsem na to moc zvědavá. - Jo.
Na začátku studie jsme ze vzorků moči zjišťovali,
jak jsou jejich těla zatížena chemikáliemi z životního prostředí.
Jak se to vyslovuje?
FTALÁTY CO JE TŘEBA ZLEPŠIT
- „Fantáty?“ - Ftaláty.
Chce někdo začít?
Ať začne Jesse. Co kdyby mě to rozrušilo?
To bych plakala.
Zaprvé máte vysoké hodnoty ftalátů.
- Hodně ftalátů. - Pak si to vysvětlíme.
- Ty máš hodně ftalátů? - To nevíš?
To je vzrušující.
Byla jsem v šoku.
Bylo děsivé vidět, kolik chemikálií jsme v sobě nashromáždili.
Jasný důkaz toho, že naše současné chování
nepochybně přispívá k těmto, řekněme,
nepřípustným hladinám chemikálií v těle.
Sdílím vaši frustraci…
Dále jsme požádali o vzorek spermatu, abychom určili jeho kvalitu.
Koncentrace spermií. To je číslo, které lidé sledují nejvíc…
- Dobře. - …v souvislosti s úbytkem spermatu.
Celková pohyblivost spermií
má hodnotu 23.
Norma je hodnota 40 a vyšší.
Projdeme si…
Když mi Shanna sdělovala výsledky mého spermiogramu,
měl jsem z toho divný pocit.
Muži si spermiogram běžně nepořizují, dokud…
není třeba znát fakta.
A to je obvykle potom, co se vám nedaří počít dítě.
Pod touhle hodnotou, což je asi 48…
To je poprvé, co mi někdo vysvětlil,
proč není můj počet spermií optimální,
a kdy se se mnou někdo bavil.
Technicky vzato máte sníženou plodnost, anebo jste neplodný.
- To je trochu děsivé, ne? - Ano.
Jste kvůli tomu míň chlap? Jste nějak narušený?
Ale řekl jsem si, že se na to musím podívat
a musím se s tím vyrovnat, abychom to dítě měli.
Když jim sděluji výsledky testů,
snažím se je uklidnit, že to rozhodně neznamená,
že nemohou mít děti.
Sperma se tvoří neustále.
Nové spermie dozrávají 70 dní.
A proto jsme si pro náš experiment vyhradili tři měsíce.
Zpráva je tato:
„Teď to moc dobře nevypadá,
ale dá se to změnit, a vy tomu můžete pomoct.“
Budeme také sledovat, jak se změní jejich BMI.
Tyto chemikálie totiž neovlivňují jen plodnost,
ale mají i další zdravotní důsledky,
například obezitu.
Tady je vaše nová kosmetika.
Dostanou od nás balíček produktů,
díky nimž budou méně vystaveni účinkům chemie.
Dobrá zpráva je, že existují skvělé alternativy.
Většinu plastů v kuchyni můžete nahradit věcmi z kovu,
skla, keramiky nebo bambusu.
Můžete mít kartáčky a zubní nitě z bambusu
a používat výrobky osobní hygieny bez parfemace.
A na konci zkušebního tříměsíčního období
provedeme nová měření a…
uvidíme, jestli se jejich expozice snížila a jestli dokonce…
nepočali dítě.
Těším se na příštích 90 dnů.
Jsem odhodlaná to množství plastů a chemikálií v našich tělech snížit.
Řídím se heslem: „Spokojená žena, spokojený život.“
Takže budu poslouchat její rady a splním, co bude chtít.
Líbí se mi ten papírový obal.
- Ano. - A hezky vypadá.
Je 100 % bez plastu.
Doufám, že otěhotním.
- To by bylo fantastické. - Ano.
Mít dítě by bylo úžasné.
- To není moc houba. - Je to lufa.
Podaří se nám díky tomu otěhotnět? Nemám tušení.
Pro nás byla neplodnost nejasná.
„Sakra, co děláme špatně?“
Tohle je aspoň pokus.
Chci vidět, jak ta čísla za čtvrt roku klesnou. Tedy, doufejme.
- Snad vám to pomůže. - Ano.
Myslím, že tenhle experiment ještě nikdo nezkusil.
Uvidíme, jestli bude mít vliv na schopnost počít dítě a přivést ho na svět.
Není to předem jasné, není to snadné.
Ale je to nesmírně důležité.
Plasty jsou obrovská skupina uměle vytvořených materiálů.
Ale mnoho chemických látek přidaných do plastů je bohužel toxických.
Patří k nim i ftaláty
a bisfenoly.
Ftaláty plast změkčují a činí ho pružným.
Oproti tomu bisfenoly jako BPA plastické hmoty vytvrzují,
například kojenecké lahve nebo lahve na vodu.
Těmto chemickým látkám říkáme endokrinní disruptory.
Endokrinní látky ovlivňují naše hormony.
Hormony jsou naše přirozené signální molekuly.
Jsou to takové esemesky,
které posíláme z mozku do srdce nebo do ledvin.
Endokrinní disruptory jsou známy tím, že narušují tyto molekulární signály.
Máme množství důkazů,
že tyto chemikálie mohou přispět k předčasnému infarktu nebo mrtvici.
Během vývoje mozku malých dětí
může dojít ke změnám v normální funkci štítné žlázy,
které mohou způsobit autismus,
poruchy pozornosti i zhoršení kognitivních funkcí.
Minimálně 50 syntetických chemikálií považujeme za obezogeny.
Z těchto chemikálií doslova tloustneme.
Studie prokázaly, že bisfenol A
dokáže přeprogramovat epigenom tak,
že se začnou rodit větší myši.
Tyto signály se předávají do čtvrté nebo dokonce páté generace rodokmenu.
Pokud je těhotná matka vystavena toxické látce,
vystavuje jí i pohlavní orgány dalších třech generací.
Nejdřív je té chemikálii vystavena matka
a pak se látka skrz její tělo dostane k dítěti.
To jsou dvě generace.
A pokud je dítě holčička,
v jejích vaječnících se tvoří vajíčka ještě před narozením.
Proto jsou té jedovaté látce vystaveny pohlavní buňky dokonce třetí generace.
Dá se tomu říkat neoprávněný přechod toxicity.
Problém endokrinních disruptorů není jen v tom, že narušují hormony,
ale fungují také jako karcinogeny.
Podporují dělení buněk.
Čím rychleji se buňky množí,
tím rychlejší a přesnější
musí být váš opravný systém DNA, aby vše napravil.
A někdy se to neopraví.
A tak vznikne mutace,
která buňce dává schopnost být karcinogenní.
Jsme svědky nárůstu rakoviny prsu,
rakoviny vaječníků,
rakoviny endometria, rakoviny dělohy,
a dokonce i rakoviny prostaty.
Takže je důležité pochopit,
že při vystavování se těmto chemickým látkám
narušujeme svou hormonální rovnováhu,
neboť tyto látky „napodobují“ naše hormony.
Jsem hluboce přesvědčena, že mít dítě je základní lidské právo,
pokud si člověk přeje děti mít.
Pro mě to bylo vždy nesmírně důležité.
První dítě jsem měla ve 27 letech a za tři roky se mi narodil syn.
Pak byla delší pauza.
Snažila jsem se otěhotnět i ve vyšším věku,
ale několikrát jsem potratila, což bylo velmi bolestivé.
PRAVNUČKA NAOMI
Málem jsem to vzdala, nicméně jsem se snažila dál.
A ve 42 letech jsem znovu porodila.
Takže mám tři úžasné děti, šest vnoučat
a jednu pravnučku.
Vnímám jako výsadu, že ji znám
a vidím tu kontinuitu, vidím v ní naši rodinu
a radost, kterou nám všem přináší…
To se nedá popsat. Je mi do breku. Zdá se mi to úžasné.
A proto je pro mě důležité pomáhat lidem, jejichž plodnost byla narušena.
Podle mě je neetické a zločinné,
že chemikálie v jejich prostředí nebo i jiné faktory, na které nemají vliv,
jim berou právo mít dítě.
Vždycky jsme věděli, že chceme mít děti.
I když jsme si na planetě zadělali na spoustu problémů,
přesto si myslím, že děti jsou budoucnost
a určitá odpověď na spoustu těchto problémů.
Myslím, že je potřeba najít rovnováhu.
Doufám, že budou žít život s minimálním dopadem na planetu
a že jim bude záležet na ostatních.
Snažíme se o miminko asi dva roky.
Když jsme se poznali, bylo to těžké. Zrovna jsem se rozváděla.
Nechtěla jsem, aby Cecilia vyrůstala sama.
Cítím, že jsme oba našli v pravý čas toho pravého.
A je to náš společný sen.
Cecilia se začala ptát, kdy bude mít sourozence.
Tak jsme si pořídili prvního psa.
Nestačilo to, a tak si řekla o druhého psa.
Doufejme, že dřív než třetího psa budeme mít dítě.
Křest hlásá víru církve.
Křtím tě ve jménu Otce…
Nelíbí se mu to.
…i Syna
i Ducha svatého.
Promiň.
Vždycky jsem chtěl vlastní rodinu, úžasnou a klidnou.
Měl jsem báječné prarodiče a báječnou mámu.
A to mi teď v životě chybí
a vždycky chybělo. Chtěl bych být skvělý táta.
Jestli nikdy nebudeme mít děti,
tak budu zklamaná.
Ráda bych viděla tvou malou verzi.
To by bylo super.
Ty bys byla nejlepší máma na světě. Rád bych ti to dopřál.
- Moc bych ti to přál. - Promiň.
Víš?
Jo. Už jsem dobrá.
Já taky.
Moje rituály plodnosti se v posledních dvou letech rozrostly.
Chceme dítě, tak udělám, co budu moct.
Tohle berete každý den?
- Každé ráno. - Každé ráno?
Ano.
Jsme „nevysvětlitelně“ neplodný pár. Nic mi vlastně není.
Každé ráno si měřím pH.
Sleduju, co je pro moje tělo správné
na základě krevních a hormonálních testů.
- Co to je? - Abych věděla, že jsem zdravá.
Tady jsem měla ovulaci, uvolnila vajíčko…
a asi za pět dnů se mi začne zvedat hladina progesteronu.
Je to pěkný způsob, jak sledovat denně moje hormony.
Byli jsme u mnoha expertů,
kteří měli velmi úzkou specializaci a tohle je nezajímalo.
Když jim řeknu: „Pokouším se zmírnit svou endokrinní poruchu,“
řeknou: „Cože? Dejte si kapsli s postupným uvolňováním.“
A tyhle kapsle v sobě mají plasty.
Berete je k načasování pohlavního styku?
My máme styk pořád, Shanno.
To, že na světě existují environmentální faktory,
které reálně ničí moje šance
a moji osobní volbu stát se rodičem…
- To je děsivé. - Stejně už tu volbu nemáš.
Jako dnes nikdo. Je to ve vodě,
ve vzduchu, v půdě.
Je to skličující a děsivé? Rozhodně.
Jak jsme mohli dojít až sem?
Žijeme obklopeni toxickými látkami v našich domech,
v obchodech
i v celém životním prostředí.
Jak se to vůbec stalo?
Před 120 až 130 lety byla většina plastů rostlinného původu.
A pak na začátku 20. století
ropný průmysl objevil polyetylen, polypropylen,
polyetylentereftalát, polystyren.
Při rektifikaci v kolonách
dochází ke štěpení a přetváření molekul ropy,
čímž se mění na nové tekutiny, plyny, granule.
Při těžbě ropy ze země
se z výchozí směsi oddělují nejrůznější složky.
A jedna z nich se mění v to, čemu říkáme plasty na bázi ropy.
Tyhle levné, lehké materiály byly tak dostupné,
že se lidé předháněli v tom, co všechno se z nich dá vyrobit.
Jde o pozoruhodný nový polyesterový film jménem Mylar.
Dá se roztrhnout?
Je to skoro nemožné.
Vědci nám přece neublíží!
Všichni se do plastů zamilovali.
A teprve o mnoho let později
jsme si uvědomili, že za to platíme vysokou daň.
Celosvětová výroba chemikálií a plastů velmi rychle roste.
Asi o 3 až 3,5 procenta ročně.
Budeme-li pokračovat v současném trendu,
do roku 2040 nebo 2050 bude na světě dvakrát více plastů,
než jich je dnes.
A zároveň
žijeme ve světě zaplaveném uměle vyrobenými chemikáliemi.
CHEMICKÉ SLOUČENINY
Od roku 1950
bylo vyvinuto nejméně 100 000 průmyslově vyráběných chemikálií.
V mnoha případech se nezkoumala jejich toxicita,
a tak nevíme, co mohou způsobit.
U 70 000 LÁTEK CHYBÍ ANALÝZA
To znamená, že provádíme rozsáhlý toxikologický experiment,
v němž jsou pokusnými subjekty naše děti i vnoučata, aniž by k tomu dala souhlas.
Je to vážně děsivé. Neznáme rozsah expozice vůči těmto nebezpečným látkám.
Jak se to projeví a co to způsobí?
Pomalu to zjišťujeme a nevypadá to dobře.
Agentura pro ochranu životního prostředí EPA
nedávno přidala ftaláty na seznam látek,
které „mohou představovat riziko pro životní prostředí i naše zdraví.“
Kongres se ocitl pod tlakem, aby konal, kvůli studii doktorky Shanny Swan.
Dr. Swan porovnala hladiny ftalátů v těle těhotných žen
se zdravím chlapců, které tyto ženy porodily.
Zjistila jste, že čím vyšší je množství ftalátů
v moči matky během těhotenství,
tím větší mají tito chlapci problémy?
- Ano. - Na co jste přišla u dětí?
Zjistili jsme, že ti chlapečkové
nebyli v jistém ohledu stoprocentně mužští.
Mužské pohlavní orgány
potřebují v kritické fázi vývoje určité množství testosteronu,
aby se spustilo to, čemu říkáme rozdíl
mezi mužským a ženským pohlavním ústrojím.
Takže místo ženských vaječníků
se u chlapců vyvinou varlata.
Pokud se objeví ftaláty, testosteron se utlumí
a mužský plod nedostane ve správnou chvíli ten správný signál.
Následkem toho se u plodu nevyvinou typické mužské genitálie,
nebo aspoň ne zcela.
Jde o jev zvaný ftalátový syndrom.
A je dost jedinečný,
protože jiné syndromy nejsou pojmenované po chemikáliích.
Takže…
anogenitální oblast je vzdálenost mezi řití a genitáliemi.
Měříme ji touto šuplerou.
Willy je mnohem poslušnější než většina dětí,
takže to bude snadné.
Měření skutečných dětí je náročnější.
Takže kolínka do strany,
a tím tu oblast trochu roztáhneme.
A teď najdeme konečník…
Ano? Přiložíme měřidlo…
Proboha.
To je výborný.
U dívky by to číslo bylo o polovinu menší.
Jak to?
- Podívejte, kolik se toho sem musí vejít. - Celý vercajk.
Přesně tak, celé mužské vybavení.
Tímto měřením zjišťujeme vzdálenost mezi anem a skrotem.
Tady je šourek.
Měříme hráz. Děláme vědu!
Chlapci, kteří měli příznaky ftalátového syndromu,
měli kratší anogenitální vzdálenost,
což znamená, že byli méně mužní, anebo možná víc zženštilí.
Mívají trochu menší penis a častěji i nesestouplá varlata.
Vidět vliv silných endokrinních disruptorů na vývoj mužských pohlavních orgánů
bylo velmi překvapivé.
A pak se musíme ptát,
jestli to má vliv na zdraví mužů.
To je klíčová otázka.
A souvisí to nějak s pozdější funkcí mužských orgánů?
Například s produkcí spermatu a s plodnosti?
Přišli jsme na zcela přímou úměrnost.
Čím delší anogenitální vzdálenost, tím vyšší počet spermií. Evidentně.
Šlo o zásadní objev. I nepatrné, po porodu sotva viditelné změny
se mohou projevit v pozdějším životě
a mít vliv na rozmnožovací úspěch.
Jedna věc je pro můj výzkum klíčová.
Možná jste už někdy slyšeli o „hrázi“.
To asi nebude odborný termín.
Hráz neboli perineum.
- Hráz? To jsem nikdy… - Ano, hráz.
- Víš, co to je? - Jo.
Většina vědeckých poznatků zůstává široké veřejnosti skryta.
Nanejvýš stručná zmínka ve zprávách a je to pryč.
To musí být znepokojivé.
Jste průkopnice šourků a hrází.
Velikost penisů se zmenšuje. Možná to už víte z novin…
Plodnost mužů dramaticky klesá.
Co když přijde doba, kdy muži nebudou mít dost spermií?
Víte, že ftaláty ve vůních…
Reakce médií a veřejnosti na zprávu,
kterou jsem vyslala do světa, mě překvapila.
Je vážně smutné, když taková spousta lidí neví,
že jim tyhle výrobky a toxiny škodí.
Lidi byli opravdu lační po informacích.
Děti jsou vystaveny účinkům mikroplastů už v děloze.
Do jisté míry je to tím, že ftaláty jsou v každém z nás.
Není to jen americký problém.
Stejné problémy vidíme po celém světě.
NEMOCNICE FATEBENEFRATELLI ŘÍM, ITÁLIE
ANTONIO RAGUSA ŘEDITEL PORODNÍHO ODDĚLENÍ
Zvolil jsem si povolání porodníka, protože narozením všechno začíná.
Pokaždé, když se narodí děťátko,
se na obzoru otevírá zcela nový svět.
Ahoj.
Tlačte, tlačte…
Výborně.
V okamžiku, kdy spatříte poprvé svého syna nebo dceru,
se všechny neurotransmitery ve vaší hlavě a ve vašem těle
ve zlomku vteřiny změní.
Dojde k explozi.
Panebože.
Blahopřeju!
Lásko moje…
Zase vypadá jako jeho tatínek.
Všechno se dá shrnout jediným slovem.
No ahoj…
Radost.
Ano, miláčku. Ahoj.
Když jsem poprvé uviděl plasty v lidské placentě,
radost jsem necítil.
Právě naopak.
Požádali jsme matky, aby nám své placenty darovaly,
a dbali jsme na to, abychom je nekontaminovali plastem.
LABORATOŘ ELEKTRONOVÉ MIKROSKOPIE
- Můžu to vidět? - Samozřejmě.
Máme dost dobré výsledky.
Podle mě jsme objevili velmi zajímavou věc.
Tohle jsme tam našli.
Vidíme, že má několik vrstev,
stejně jako ostatní popsané mikroplasty.
Analyzovali jsme vzorky placent
a v některých z nich jsme našli mikroplasty.
A byly to různé druhy plastů.
Polypropylen, polyetylen a tak dále.
Posaďte se.
Napadlo nás: „Pokud jsou mikroplasty v placentě,
možná se budou vyskytovat i jinde.“
Pohyb vypadá takhle… a takhle.
Požádali jsme matky, aby nám darovaly své mléko.
Výborně.
A zjistili jsme, že mnoho těchto vzorků
obsahovalo plasty.
Plasty jsou v každém z nás.
Je to vážně děsivé.
Průmysl k tomu přistupuje tak, že problém ignoruje.
Chce výrobu těchto chemikálií navyšovat a vyrábět víc plastů.
Žádná firma dobrovolně nezmění svou výrobu,
pokud to bude mít vliv na její zisk.
To je realita.
Stejně jako já nepřestanu mluvit o škodlivosti toho, co vidím,
nepřestanou oni dělat to, co považují za svou povinnost,
což je zřejmě chránit hodnotu svých akcií.
Máme jiné cíle.
Po dekádě plánování a výstavby
se firma Shell chystá otevřít krakovací závod v Beaver County.
V průběhu roku továrna vyrobí
1,6 milionu tun plastových pelet.
Během svého krátkého provozu
se miliardový krakovací závod firmy Shell potýkal s problémy.
Podle vlastních údajů firmy
porucha způsobila zvýšené koncentrace benzenu,
bezbarvé chemikálie, která způsobuje rakovinu.
Podle EPA patří tento petrochemický závod
k největším znečišťovatelům na světě…
- Pokouším se vzít vám slovo. - A zabíjí černošské obyvatele.
Všechno, co máte,
oblečení, brýle, auto, kterým jste přijela, telefon…
Všechno, co máte, jsou petrochemické výrobky.
Co s tím chcete dělat?
Když vím, jak ti lidé vyrábějí chemikálie
bez ohledu na to, jaký dopad mají na lidské zdraví,
tak mě to rozčiluje a nutí mě to bojovat. A proto bojuju.
INTERVENCE 2. TÝDEN
Povězte mi, jaké jste zavedli změny.
Co jíte a jak zacházíte s jídlem?
- Venku se stravujeme mnohem míň. - Jo.
Ta studie je dost děsivá.
Plasty jsou všudypřítomné. Jsou ve všem.
Takže se ptám: „Proboha,
je vůbec možné něco změnit, aby se ta změna projevila?“
Takže…
Je skvělé mít s sebou Shannu,
protože nás dokáže vést a ukázat nám alternativy.
Možná se nedokážeme zbavit všeho, ale v klíčových oblastech to třeba půjde.
Pokusíme se aspoň snížit to množství.
Jistě, pokud z toho nic nebude, budeme smutní.
ale dokud to člověk nezkusí, tak neuvidí, co se stane.
Můj způsob, jak se míň vystavovat účinkům plastů,
je nosit udržitelné oblečení z přírodních vláken.
A to se těžko shání.
Papírový obal mě nadchl.
Myslela jsem, že doručují v neplastových obalech.
Ale tohle je v igelitu.
„95 % mikromodal, 5 % elastan.“
Netuším, co to znamená.
„88 % recyklovaný polyester, 12 % elastan.“
No jo.
Bavlna. 100% organická bavlna.
Jupí! Jedno ze tří.
Jdu si to zkusit.
Kůže je náš největší orgán.
Dokáže absorbovat přes 60 % chemikálií, které na ni položíme.
Toxické látky, které jsou součástí barviva a látek,
se vstřebávají do kůže,
což zkracuje naše životy a naši plodnost.
Navrhuji přírodní módu.
V módním průmyslu jsem začínala jako modelka.
Předváděla jsem oblečení, prádlo, kosmetiku.
Rozhodně mě to něco naučilo.
Záleží na tom, jak látka splývá, a také na střihu.
Jako modelka jsem věděla, jak vypadá dobře padnoucí oděv.
Pak jsem pracovala pro módní návrháře.
Dělala jsem pro značky Calvin Klein, Jones New York, Perry Ellis America.
Pak jsem přešla k menším soukromým značkám.
Velkým obchodním domům se naše návrhy moc líbily,
ale byly pro ně příliš drahé.
Spousta firem šetří na kvalitě.
Museli jsme ušetřit na všech stupních dodavatelského řetězce,
abychom se vešli do jejich cen.
Při takových cenách je dražší si nechat oblečení vyčistit,
než to špinavé vyhodit a koupit si fungl nové.
Vlnu jsme nahradili akrylem, bavlnu polyesterem,
hedvábí nylonem a gumu spandexem.
Ale tenkrát mi nedošlo, že všechna tato náhradní vlákna
jsou z plastu a narušují hormony.
Do roku 2030 bude 70 % všech vláken a tedy i látek
vyrobených z plastu.
Narodily se mi dvě děti.
Když jsem to druhé odstavovala od prsu,
nahmatala jsem si bulku a byla to rakovina prsu.
Řekli mi, že jde o rychle rostoucí, velmi agresivní nádor.
Bylo pro mě velmi těžké podstoupit chemoterapii, což je toxin.
Ale udělala jsem to.
Pak mi řekli, že musím na náročný cyklus ozařování.
Navrhla jsem, aby mi místo toho provedli oboustrannou mastektomii.
Takže…
Ano, rakovina mi vzala prsa a plodnost.
O pár let později jsem založila tuhle firmu a fotily jsme kampaň.
Bylo nás tam devět žen
a jedna se nechala vyfotit s nahým poprsím.
Na hrudi měla nápis „Do prdele s rakovinou prsu.“
Řekla jsem, že jsem ji měla.
Zjistily jsme, že z devíti žen jsme měly rakovinu prsu tři.
To byl pro mě velký impuls.
Když budeme dělat zdravou módu,
třeba tím uzdravíme i módní průmysl.
Zdravím a vítejte zpět. Představím vám další „best of“ výrobky.
Mé nejoblíbenější vlasové produkty…
Ano, objevila jsem svatý grál.
Jako lidé máme své rutinní návyky
a těmi návyky se rutinně vystavujeme rizikům.
Šli jste někdy v obchodě kolem regálu s kosmetikou
a přečetli si složení výrobků, které si denně dáváte na tělo a pleť?
Prostředky osobní hygieny a kosmetika obsahují endokrinní disruptory.
Formaldehyd, PFAS,
které se používají v retardérech hoření,
ftaláty, xenoestrogeny, sulfáty,
triclosan, EDTA, parabeny…
Všechny tyto chemikálie se přidávají do výrobku, aby ho zlepšily.
V lacích na vlasy jsou ftaláty,
které pomáhají dodat vlasům pružnost.
Jsou v nich i proto, že díky nim produkt hezky voní.
Jsou součástí přísad pro vůni.
Jenže chemické látky, které zlepšují vlastnosti výrobku,
především nepříznivě ovlivňují naše zdraví.
Ve svém výzkumu jsem zjistila,
že čím dřív začne žena používat vlasové přípravky,
tím dřív začne menstruovat.
Dívky v Americe dospívají dříve.
Podíl dívek, které dostanou první menstruaci před 11. rokem,
se téměř zdvojnásobil z 8,6 % na 15,5 %.
Časný nástup menstruace
je rizikovým faktorem pro rakovinu prsu.
Jde o zvýšené riziko rakoviny prsu a dělohy,
protože jsou déle vystaveny působení hormonu estrogenu.
Faktem je, že určité skupiny obyvatel
jsou toxickým látkám v prostředí vystaveny více.
Černošské dívky mají dvakrát vyšší pravděpodobnost než bělošky,
že u nich nastane puberta dřív.
Mezi černoškami je nejvyšší výskyt rakoviny prsu,
myomů, obezity.
Tato spojitost se váže k toxickým přísadám
v kosmetických produktech, které užívají.
Některé skupiny jim jsou vystavené ve větší míře,
ale vystaveni jsme jim všichni.
Tady v Louisianě
dovolili těžkému průmyslu, především tomu fosilnímu, stavět
a stavět a stavět a stavět.
Jisté komunity tu žijí zcela obklíčené fosilním průmyslem.
Dnešní obyvatelé Louisiany známé jako země plantáží,
jejichž předkové tu žili celé generace,
teď bojují za čistý vzduch.
Komunita za komunitou, všechny obklopené průmyslovými závody.
Petrochemický průmysl má dopad na menšinovou populaci,
a to z hlediska místa.
V naší zemi žije 68 % černošského obyvatelstva
v okruhu 50 kilometrů od uhelné elektrárny.
V Louisianě, kde je vysoká koncentrace petrochemických závodů,
žijí jen pár kilometrů od nich.
Žít s továrnou za plotem
doslova znamená, že váš dvorek a dětskou houpačku
dělí od petrochemického závodu pouze plot.
V Louisianě je koridor
mezi městy Baton Rouge a New Orleans,
kterému se říká „Rakovinová ulička“.
Jedna moje kolegyně zemřela na rakovinu.
Přímo tamhle v tom domě.
Když pojedete rovně, můj strýc i jeho žena mají rakovinu.
Moje přímá sousedka měla rakovinu ve čtvrtém stadiu.
Šla do špitálu a už jsem ji neviděla.
Oliver umřel, když tu postavili jedovaté fabriky.
Onemocněl a umřel. Tenkrát jsem s ním chodila.
A teď mi umřel kamarád Matt.
Matt mi řekl, abych bojovala.
A já budu bojovat za Matta.
Paní Sharon, ujeli jsme sotva dva kilometry
a vy jste vyjmenovala asi 40 mrtvých.
Ano.
Všechny ty lidi znám. Trápí mě, že umírají.
Všichni dostali rakovinu. Co se děje?
Nemusíme chodit daleko.
- Ne. - Tady je váš domov.
Tamhle.
- Tady je fosilní průmysl. - Přesně tak.
- A tady je hřbitov. - Ano.
Všichni jednou umřeme.
My jenom nechceme umřít příliš brzy.
- Příliš brzy. Ano. - Kvůli něčí chamtivosti.
Přesně tak.
Láme mi to srdce.
Ale musíme bojovat.
Jejich obchodní plán,
to je rozsudek smrti pro naše komunity.
Vydělávají peníze a profitují na tom, že lidi umírají,
aby mohli vyrábět plasty?
Chtějí vyrábět plasty a přitom nás zabíjejí.
DOBŘÍ LIDÉ. DĚLAJÍ DOBRÉ VĚCI. SASOL
INTERVENCE 4. TÝDEN
DARBY A JESSE PÁR Č. 4
Takže co je nového?
Máme leden,
uběhl měsíc od začátku studie.
Minulý měsíc jsme otěhotněli,
ale skončilo to předčasným potratem.
S rodinou je to teď těžší.
O svátcích jsme se snažili zůstat pozitivní,
ale nemohli jsme o tom s nikým mluvit.
Takže… ano.
Myslím, že nám to přineslo naději.
Určitě to je dobré znamení.
Že je moje tělo schopné otěhotnět.
Byli jsme velmi opatrní co se týče spotřeby plastů.
Pečlivě jsme dodržovali pravidla studie.
A už vidíme ty nejlepší výsledky, protože jsem otěhotněla.
Takže doufejme, že vám na konci studie
budeme moct přinést lepší zprávy.
Plasty tu dnes máme jen díky chemii.
A chemici nechtějí otrávit a zničit svět.
Firmy vědí, že když své zákazníky zabijí, bude to špatné pro prodej.
Takže není nijak převratné říkat: „Lidi, mějme netoxické a bezpečné věci.“
Ale podíváme-li se na to, jak chemiky vzděláváme,
dojdeme k šokujícímu zjištění.
V základních předmětech se vůbec neučí,
jak předcházet negativním dopadům chemie na zdraví lidí a životní prostředí.
Neznají mechanismy toxicity.
Neznají mechanismy biodegradace.
Přijde mi, že to je první věc, kterou by se měl chemik naučit.
Jak neubližovat lidem.
To, že tahle věc zcela chybí v osnovách, je šokující.
Jako dítě jsem neměl touhu stát se chemikem.
Kdyby mi někdo řekl, že ze mě bude průmyslový chemik,
vysmál bych se mu.
Ale když mi došlo, že vědec něco tvoří,
něco navrhuje a pracuje s fantazií,
začal jsem chemii vnímat jako druh uměleckého vyjádření.
Tak jsem se stal medicínským chemikem.
Nebylo mi ani 21 let, kdy jsem publikoval pět článků,
a absolvoval jsem na univerzitě v Princetonu.
A do svých 25 let
jsem publikoval 25 vědeckých článků.
Pracoval jsem na léku proti rakovině, který se jmenuje Alimta.
HRDINOVÉ CHEMIE
Potom jsem šel pracovat pro Polaroid.
A zanedlouho jsem měl na kontě desítky patentů,
vynálezů, výrobků, výher a ocenění.
A pak přišla katastrofa.
Narodil se mi syn John s nemocí zvanou atrézie žlučových cest.
Je to vrozená vada, při níž jsou játra oddělená od střev,
a proto nemohl metabolizovat vodu ani rozpustné živiny.
Hned po narození ho operovali
a ve dvou letech nám zemřel.
Až do konce jsme si nepřipouštěli, že měl smrtelnou nemoc.
Nevzdávali jsme se naděje.
Ale bylo to těžké.
V noci po pohřbu syna jsem ležel v posteli,
zíral do stropu a kladl jsem si otázku:
„Co když jsem se v laboratoři dotkl něčeho,
co způsobilo mému synovi vrozenou vadu?“
Říkal jsem si: „Proč?
Proč by někdo vynalézal něco nebezpečného?
Ale moment.
Pokud se ve škole neučí o tom, jak takovému nebezpečí předcházet,
proč by to nedělali?“
KALIFORNSKÁ UNIVERZITA SVATÉ MARIE
Dobře, ukažte mi to.
Tady?
Ano, tohle jich má mnohem víc.
To jste vypitvala z toho žloutku?
Ano, odsud.
Spolu se svými studenty zkoumáme různé chemické látky,
od sloučenin BPA po ftaláty,
a sledujeme jejich vliv na vývojové procesy
od velmi raného stadia vývoje,
které simuluje čas,
kdy je lidské embryo v děloze vystaveno účinkům těchto chemikálií.
Používáme například kuřecí embrya.
Je to velmi snadné.
Pomocí mikropipet do nich vstříkneme chemické sloučeniny v různých dávkách.
Dáme je do inkubátoru a 12. den je pozorujeme pod mikroskopem.
Člověk nemusí být vědec, aby se dovtípil.
Stačí porovnat kontrolní embrya s embryi, kterým byly podány ftaláty.
A rozdíly jsou neúprosné.
Tady vidíme klasickou expozici ftalátům.
Všechny charakteristické rysy, které už známe.
Pokles pigmentace na celém těle,
pokles pigmentace v oku, na sítnici a duhovce.
A obzvlášť v tomhle případě
došlo k vyhřeznutí břišní stěny.
Některé vnitřní orgány vystupují ven
a vyčnívají z těla.
Je tu spousta deformit nebo malformací
charakteristických pro expozici ftalátům.
Udělali jsme reprezentativní snímky všech embryí,
kterým bylo podáno BPA.
I při nízkých dávkách,
a pak při středních až vysokých,
vidíme extrémní embryonální vady. Deformace lebek…
Tady je velikost těla třetinová oproti kontrolnímu embryu.
Orgány vyčnívají z těla.
Některá embrya mají takové vady, že se přestala vyvíjet.
Tyto vrozené vady se běžně vyskytují i u lidí.
To vše po podání velmi nízkých dávek ftalátů a sloučenin BPA.
Mnozí z nás se bohužel naučili,
že teprve větší dávka dělá z věci jed.
Jinak řečeno, všeho s mírou.
Ale ve skutečnosti může mít i sebemenší expozice
dalekosáhlé důsledky,
obzvlášť pokud je řeč o našich hormonech.
Stačí malé množství chemikálie a chování genů se změní.
To dělá endokrinní disruptor.
Během vývoje plodu
se může ve špatný čas aktivovat špatný gen
a vývoj se vydá špatným směrem.
Dnes už víme, že i miliardtina může být škodlivá,
a to se zdá být málo.
Ale vezmeme-li kapku vody,
v níž je obsažen bisfenol A v poměru jedna ku miliardě,
kolik molekul bisfenolu A je tedy v té kapce vody?
2,65 bilionu molekul.
A jedna z nich může ublížit.
To je problém.
Teprve se blížíme do stadia vědy, kdy to začínáme chápat.
INTERVENCE 6. TÝDEN (STŘED)
Zaprvé vás ráda vidím.
Probereme vaše výsledky?
- Myslím… - Ano!
Darby, koncentrace BPA u vás byla na začátku opravdu vysoká.
Během dalšího měření vidíme velký pokles.
POKLES O 95 %
- Úžasné. - Páni!
Jesse, u vás přítomnost BPA také značně klesla.
POKLES O 20 %
Všechno to úsilí se vyplatilo.
- To je super. - Jo.
S výsledky pokusu jsem byla nesmírně spokojená.
Po šesti týdnech
téměř u všech klesla přítomnost bisfenolu A na nedetekovatelné množství.
POKLES O 61,5 %
Snížila se u nich i hladina ftalátů.
A zajímavé je,
že se hodnoty u muže i ženy v daném páru vyvíjely paralelně,
což znamená, že čísla odrážela změny v jejich společném prostředí.
To, že účastníci snížili svou expozici toxinům, mě nepřekvapilo.
Ale nebylo mi jasné, jestli se to odrazí na počtu spermií.
A popravdě, po šesti týdnech
jsme moc velké změny neviděli.
Výsledky mě vážně rozesmutnily.
„Sakra, chlape, co to je?“ Byl jsem otrávený.
Pro účastníky to bylo zklamání.
Ale nesmíme zapomenout, že nové spermie dozrávají 70 dní.
Takže jakékoli zlepšení můžeme vidět až na finálních vzorcích.
Pokoušíme se o složitou věc.
Je třeba se trochu uvolnit
a dát tomu, pokud možno, víc času.
BIONÝŘI
Přicházím jako spermie, která vás chce požádat o pomoc.
My spermie se stáváme ohroženým druhem.
Ale tenhle problém dokážeme vyřešit.
Prosím, přivítejme mezi nás člověka,
který opravdu zachraňuje naše spermie i budoucnost.
John Warner.
Asi se vám zdá dost divné nechat se uvést spermií.
Ale když se nad tím zamyslíte,
stalo se nám to všem.
Když mi kvůli vrozené vadě zemřel dvouletý syn,
došlo mi, že mému vzdělání chybí důležitý prvek.
Totiž, že žádná univerzita
neučí chemiky vůbec nic o tom, co dělá molekulu toxickou.
Uvědomil jsem si, že svět nepotřebuje společenskou změnu.
Svět nepotřebuje politiku.
Svět potřeboval novou vědu.
Vědu, která by chemiky naučila, jak předcházet těmto negativním dopadům.
A tím se zrodil obor zelené chemie.
S Paulem Anastasem jsme o ní v 90. letech 20. století napsali knihu.
ZELENÁ CHEMIE TEORIE A PRAXE
Děláte svou vědu nebo chemii, stejně jako normálně,
ale přidáte k tomu vrstvu interpretace.
„Co když se můj objev prosadí?
Co když to neskončí jen u zveřejnění v časopise,
ale nějaká firma začne vyrábět tisíce a tisíce kilotun téhle látky?
Jaký dopad budou mít rozhodnutí,
která přijmu v den mého objevu, na budoucnost?“
To je zelená chemie.
Myslím, že jsem navštívil víc než 65 zemí,
setkal se s prezidenty a premiéry,
stříhal jsem pásky a přednášel, až se z toho začalo rodit hnutí.
Téměř 100 univerzit na celém světě podepsalo závazek,
že zavedou zelenou chemii do povinných osnov.
Ale každý člen naší společnosti musí pochopit,
že věci nemusí být toxické.
Můžeme se to naučit dělat jinak.
Kamkoli se podíváte, všude jsou plasty.
Jsme na nich závislí.
Bylo by těžké představit si svět bez plastů.
Ale plasty jako takové nejsou zlo.
Špatné jsou chemikálie v nich obsažené, které mají schopnost měnit naše hormony.
Lidé si myslí, že se o nás vláda postará.
Že nedopustí, aby na nás působily věci, které nám ubližují.
Ale proti chemickým látkám v našich každodenních výrobcích chráněni nejsme.
Co se týče regulace ve Spojených státech,
zakázáno je jen velmi malé množství látek.
A většina z nich ani nebyla testována.
Opakovaně zjišťujeme, že chemikálie, které byly na trhu celá léta,
otravovaly náš organismus.
Například DDT.
Pesticidy mohou představovat vážnou hrozbu pro lidstvo.
Nebo azbest.
Úřad pro ochranu životního prostředí
dnes zakázal jediný druh azbestu, který se v USA dosud používá.
Olovo v benzínu poškozovalo mozek dětí.
Olovo v benzínu způsobilo, že má polovina Američanů nižší IQ.
Když jsme z benzínu odebrali olovo, jeho výskyt v krvi dětí se snížil o 95 %.
Tím jsme zvýšili průměrné IQ u celé generace dětí asi o pět bodů.
A tyto inteligentnější a velmi tvůrčí děti
pak vrátili miliardy dolarů do naší ekonomiky.
To je obrovský úspěch.
Teď je před námi velká otázka, co uděláme s plasty.
Média informovala, že federální vláda není ochotná tyto chemikálie regulovat,
neboť se opírá o studie provedené samotným chemickým průmyslem.
Pane senátore, všechny výrobky,
které Úřad pro kontrolu potravin a léků posuzuje,
schvalujeme na základě údajů
publikovaných ve studiích,
které nám dodal konkrétní výrobce.
A to vás neznepokojuje? Na to se ptám.
Zřejmě nechápete souvislost.
Dostali jsme se až sem, protože v době, kdy byly první plasty uvedeny na trh,
jsme o endokrinních disruptorech nic nevěděli.
Naše geny se bilionkrát za vteřinu zapnou a vypnou.
Každý den, každou vteřinu našeho života.
A látky jako ftaláty a bisfenol A
proces zapínání a vypínání genů ovlivňují.
Úřady jako FDA, EPA a CDC
v současnosti ignorují poznatky molekulární genetiky.
Za posledních 30 let
se věda výrazně posunula.
Bohužel jsme podcenili rozsah tohoto problému.
Průmysl výroby plastů vyrostl v monstrum
a my ho nechali utéct a vymknout naší kontrole.
Z plastů se uvolňuje celá řada endokrinních disruptorů.
Souvisí to se širokou škálou dnešních epidemií nepřenosných nemocí,
jako je rakovina prsu, rakovina prostaty,
rakovina varlat, neplodnost,
poruchy imunity a mozkové vady.
Regulační toxikologie ve Spojených státech je bohužel v patové situaci,
protože chemický průmysl má na Kongres obrovský vliv.
Tečka.
Stabilní dodavatelské řetězce jsou nezbytné.
Výroba plastů v Americe je dobrá věc.
Nacházíme se na plantáži,
kam byli moji předkové dovlečeni z Afriky,
aby se tu z nich stali otroci.
Tyto vzpomínky jsou stále živé.
A teď fosilní průmysl tady v Louisianě
doslova vyhledává bývalé plantáže,
aby na nich postavil své továrny.
Přitom vědí, jak bolavá
je pro všechny tahle historie.
Je to srdcervoucí, protože uplatňují stejnou mentalitu,
která tehdy panovala na plantážích,
aby nejen drancovali Matičku Zemi,
ale ubližovali stejným lidem.
Ukazuje to, jak lidmi pohrdají.
JOHN EDWARDS GUVERNÉR LOUISIANY
Oznamujeme vám, že tu firma Formosa investuje
9,4 miliardy dolarů.
S potěšením oznamuji tuto mimořádnou investici,
která v St. James Parish vytvoří pracovní místa
pouhé tři kilometry od paty mostu Sunshine Bridge.
Formosa byla továrna, kterou chtěli postavit
na bývalé plantáži.
A nejde o ledajaký závod, ale o největší továrnu ve státě.
A lidé jako Sharon Lavigne
se vymezili proti obří nadnárodní korporaci
doslova od kuchyňského stolu.
Tohle je příběh Davida a Goliáše.
Multimiliardový chemický koncern
byl připraven tady postavit obří továrnu,
dokud se nestřetl s Sharon Lavigne a hnutím Rise St. James.
Formosa Plastics měla stát tři kilometry od mého domu.
Řekla jsem si: „Dobrý Bože, tahle země nemůže být Formosy. Vždyť tu žijeme.“
ZASTAVTE FORMOSU
Neměla jsem v úmyslu stát se aktivistkou.
Ale Formosa Plastics mi nedala spát.
Nejdřív jsme se obrátili k Bohu.
- Zeptala jsem se Boha. - Aha.
Seděla jsem na verandě a modlila se.
Kdyby mi tenkrát Bůh řekl, ať se odstěhuju, tak bych do toho nešla.
Ale řekl mi, že mám bojovat.
Řekli mi, že továrnu schválil guvernér a že to nezastavím.
Ať si ji postaví za domem sám.
Myslí si, že lidi v St. James jsou tupí a že nám tu postaví třináctou fabriku?
Ne.
To mu neprojde.
Demonstrovali jsme,
pořádali jsme pochody,
chodili na schůze zastupitelů.
Jestli přijde Formosa do St. James, nebudeme tu moct žít.
Jsme hnutí Rise St. James a bojujeme za naše město.
EKOLOGICKÁ SPRAVEDLNOST
Formosa musí počítat s odporem.
INTERVENCE 12. TÝDEN (ZÁVĚR)
Pojďme probrat vaše poslední výsledky.
Co mi přijde vážné, Katie,
je fakt, že vám hodně stouply hodnoty ftalátů.
Přitom jste se celou dobu snažila nevystavovat se chemikáliím.
To je fakt záhada. Čím to může být?
Že by něco v práci? Kdoví?
Time, váš počet spermií není nejlepší, že?
- Ano. - Jo.
Ale koncentrace chemikálií se trochu snížila.
Fajn.
Není to nijak výrazné zlepšení.
To říkám upřímně.
Na těchto studiích je drásavé, že nedojde ke zlepšení u všech účastníků.
Odstranit všechny kontaminanty ve vašem životě je těžká věc.
Endokrinní disruptory jsou tak všudypřítomné,
že jsme jim vystaveni i tehdy, když to nečekáme.
Což neznamená, že je snazší sdělovat špatné zprávy.
Už se snažíte dlouho, viďte?
- Ano. Přes deset let. - Jo.
Jsem opravdu ráda, že vám ta intervence pomohla přehodnotit život.
Ano.
Ale žádné známky toho, že byste teď měli počít dítě, nevidím.
- Jasně. - Jo.
- To je v pořádku. - Ano.
Víte…
My víme, že by se musel stát zázrak.
Je to vážně těžké, že se nám nedaří otěhotnět.
Popravdě, existují chvíle,
kdy jsem z toho vážně unavená.
To, co je rok od roku těžší,
aspoň pro mě,
je třeba Den otců a Den matek.
Vždycky jsem si myslel, že je budu slavit.
Ale nejsme rodiče.
Přemýšlíte o tom,
že žijete úplně jiný život, než jste si představovala.
Ale já se té naděje nikdy nevzdám,
že třeba jednou budeme mít děti.
Šéf policie v Kalifornii si předvolal ExxonMobil…
Generální prokurátor Rob Bonta tvrdí, že petrochemické společnosti
přehánějí svou recyklační roli a překrucují fakta.
Závody petrochemického a fosilního průmyslu
se už půl století podílejí na podvodné kampani.
To, co dělám, je má oficiální práce, ale zároveň osobní postoj.
Moje nejstarší dcera mi řekla: „Tati, miluju naši rodinu
a jednou bych chtěla mít vlastní.
Ale podle mě je nezodpovědné přivést dítě na tuhle umírající planetu.
Takže já rodinu neplánuju.“
A to je špatně.
Neměli bychom budoucí generace okrádat o jejich sny kvůli našim vlastním chybám,
kvůli vlastní nezodpovědnosti.
V honbě za čím? Nekonečným ziskem?
UDRŽME AMERIKU KRÁSNOU 1970
Celý průmysl výroby plastů je postaven na lži.
Jediný důvod, proč jsou dnes plasty všudypřítomné,
je to, že lidem namluvili, že se plasty dají recyklovat.
Lidé znečištění začali.
Lidé ho můžou zastavit.
Organizace Udržme Ameriku krásnou, která reklamu vyrobila,
byla zčásti financována skupinou výrobců plastů
a předních nápojových a obalových společností.
Může se to zdát divné, dokud si neuvědomíte jejich skryté poselství:
„Je na vás, spotřebitelé, abyste zastavili znečištění.“
Lidé by plasty nekupovali
a tolik jich nespotřebovávali,
kdyby věděli, že tím takhle ničíme planetu.
Kalifornské ministerstvo spravedlnosti zahájilo vyšetřování firmy ExxonMobil.
Dozvěděli jsme se o interní komunikaci, v níž se uvádělo,
že recyklace nikdy nebude finančně proveditelná.
Přesto nám dál prodávali mýtus o recyklovatelnosti plastů.
Fungující recyklace byl vlastně způsob, jak udržet výrobky na trhu.
- Byl to způsob, jak prodávat plasty. - Ano.
Je to oboustranně výhodné.
Dnes se recykluje jen 9 % plastů.
To je šokující.
Důvod je ten, že z toho velké společnosti nemají žádný zisk.
Recyklace je příliš drahá.
A vyrábíme tolik plastů,
že přetěžujeme kapacitu systému,
který by měl recyklaci zajišťovat.
Dekády byla Čína skládkou více než poloviny světového odpadu,
ale nyní dovoz nekvalitních recyklovaných produktů zakázala.
Čínu už zřejmě nebaví dovážet náš odpad.
Pokud se plastové výrobky nedají recyklovat, tak to musí být uvedeno.
Reklama musí být pravdivá.
Tracy, koukej. Jde ke koši.
Skutečnost, že se tento mýtus mohl šířit desítky a desítky let, je šokující.
Je to stejné jako s tabákem.
KALIFORNIE ŽALUJE EXXON
Velké korporace veřejnosti lžou
a přiživují globální krizi způsobenou znečištěním plasty. To musí skončit.
A nebudu si to přát nebo doufat. Já to udělám.
Když mi diagnostikovali rakovinu,
učila jsem teorii udržitelné módy
a došlo mi, že už nejde o udržitelnost.
Jde o eliminaci všech petrochemických látek.
Textilie jsou největším zdrojem mikroplastů v životním prostředí.
Ale v naší kalifornské firmičce
máme vlákna z bavlny, lnu, konopí,
z viskózy ze stromů.
Nejtoxičtější proces v textilním řetězci je barvení látek
pomocí petrochemických barev.
Mnoho našich ingrediencí lze najít v kuchyni,
jako kaštany a železo.
To jsou hlavní ingredience v našem programu North Face a Levi's.
Další je bezinka,
jedno z barviv, které používáme na mikiny Gisele's Gaia.
Ale je to drahé.
Abychom skutečně změnili vysoce toxický velkoobjemový módní průmysl,
musíme šířit zelenou chemii.
Móda je úplně zbytečná.
Přesto hraje ve společnosti velkou roli.
Většinu svého dospělého života jsem pracoval jako designér
a vymýšlel jsem hlavně nové výrobky.
A pak mi došlo, že jsem jedním z těch,
kdo problémy životního prostředí vytváří.
Jako designér přesvědčujete lidi, aby nakupovali, utráceli, plýtvali.
Ale před deseti lety mi došlo, že lidé jako já mohou rozhodnout,
jestli bude firma škodit, nebo začne podnikat úplně jinak.
V roce 2015 jsme se pokusili přesvědčit korporace,
aby místo nových materiálů používaly recyklované.
Vyrobili jsme tenisky z rybářských sítí.
Ale plast zůstane plastem, i když ho recyklujete.
Plasty musí zmizet.
Jako další vystoupí pan Cyrill Gutsch.
Ahoj. Jak se vede, Paříži?
Nastal čas vynalézt nové materiály z přírodních surovin.
Tohle je první bunda od Dioru navržená Kimem Jonesem,
který nás podpořil v zavádění nového materiálu z banánů Bananatex.
Plast nemusí být nutně vyroben z materiálu na bázi ropy.
Neexistují žádné fyzikální zákony, které tvrdí, že to tak musí být.
Jen jsme si ho k tomu náhodou zvolili.
Pojďme otevřít oči, obejmout přírodu
a poučme se, jak dělá příroda něco průhledného,
jak dělá něco, co je silné, a přitom pružné?
Všechno, co dokážou plasty nebo polymery, umí i příroda.
A pokud se z ní poučíme,
můžeme vyrábět věci méně toxické a šetrnější k životnímu prostředí.
Ve firmě Sway používáme mořské řasy jako náhradu všudypřítomných plastů,
především fólií.
Tahle bota je 100% bez plastů,
takže se dá celá zkompostovat.
Po sedmi až deseti týdnech zbydou jenom živiny.
Vyrábíme první 100% rostlinný pigment n světě.
Chceme jím nahradit všechna tradiční barviva a toxiny.
Napodobujeme principy, které dávají přirozenou barvu motýlům.
Vyrobíme jakoukoli barvu spektra.
Jsme uprostřed tzv. materiálové revoluce.
Je to největší a nejzajímavější výzva, které kdy lidé čelili.
Bojujeme o přežití tím, že překreslíme, přetvoříme,
předefinujeme základy naší společnosti.
To, jak se věci vyrábí.
Představte si, že si jednou řekneme: „Svět má nyní netoxické,
bezpečné polymery, plasty a materiály.“
Jednoho dne musíme umět lidem říct: „Dokázali jsme to.“
Ne že chceme, ale že jsme to udělali. Bude to riskantní a tvrdá práce.
I když dvojice dramaticky snížily expozici vůči chemikáliím
uprostřed naší studie,
zajímalo mě, jestli dokážou udržet svou ostražitost až do konce.
Podíváme se na vaše grafy.
- Ano? - Pojďme na to.
Takže tohle je Darby a její BPA.
Ano.
Uprostřed období vidíme pokles.
A tady ftaláty s vysokou molekulovou hmotností.
Ty, co jsou v měkkých tubách
a měkkých PET lahvích.
Vaše hodnoty prudce klesly.
- To je úspěch. - To je skvělé.
Jesse, tady jsou vaše hodnoty BPA z počátku sledovaného období.
Dokázal jste zázrak. Čísla spadla a vy jste je udržel.
- A to je fenomenální. - Výborně.
Ftaláty jste měl na začátku taky vysoké,
ale pak jste je stáhl a udržel.
- To je super. - Jste hvězda.
- Jak jste to dokázal? - No…
Naše páry si dokázaly udržet nízkou hladinu bisfenolů,
mnozí na nedetekovatelnou úroveň, což je úžasné.
Ačkoli ftaláty byly odolnější,
zaznamenali jsme významné snížení průměrných hodnot.
A dvojice se především držely mých rad,
oblíbily si je a chtějí v těchto změnách pokračovat i nadále.
Čeho jsme se vzdali? Stravování venku.
Ušetřili jsme hodně peněz a trávili jsme spolu víc času při vaření.
Takže to bylo pozitivní.
- Určitě. - Rozhodně.
Jakmile to víte, není cesty zpět.
To je jediná nevýhoda, když něco víte o plastech.
- Přijde vám, že není cesty zpět? - Jo.
Nebylo to tak těžké, jak jsme si mysleli.
Šlo o to, udělat jeden týden tohle
a další týden zas něco jiného.
Člověku brání určité návyky.
Zaseknete se ve vzorci používání nebo nepoužívání náhražek.
Třeba změnit způsob přípravy jídla a jeho skladování.
Velká výzva byly vůně.
Třeba prací prostředek.
Cítili jsme ho 24 hodin denně 7 dní v týdnu a teď se toho mám vzdát?
Pokud si budeme chtít pořídit deku,
koupíme si ji ze 100% bavlny.
- Jo. - Jsme teď víc uvědomělí.
Šířím ty myšlenky jako evangelium.
Až lidem dojde, jak je to ovlivňuje, nebude jim to jedno.
Lidé bojují proti všem překážkám.
Opravdu jako David s Goliášem.
Ale mají pevnou víru a neuvěřitelně silného ducha.
Na tomto pozemku v St. James
má stát petrochemický závod Formosa za 9,4 miliardy dolarů.
A půda, na níž má továrna stát,
vyvolává rozruch poté, co na ní byly objeveny neoznačené hroby otroků.
Legislativa, kterou teď v Louisianě máme,
zakazuje stavět na pohřebištích.
Šílené na tom je, že to je cesta, jak dnes vyhrát spor.
Předkové, kteří jsou pohřbeni v mnoha neoznačených hrobech,
dnes zastavují výstavbu továren na fosilní paliva.
Skoro jako by se ti předkové otočili zpátky
a řekli: „Dost“.
- Budeme jednotní. - Přesně tak.
- A porazíme Formosu. - Ano.
Nedovolíme jim vyzvednout naše předky z téhle země
a dát je někam jinam.
Soudkyně Trudy Whiteová rozhodla v náš prospěch
a nařídila Formose, aby vyklidila pozemek.
GOLIÁŠ SE KYMÁCÍ
Máme právo dýchat čistý vzduch.
Sharon Lavigne je opravdový živel.
NEJVLIVNĚJŠÍ LIDÉ ROKU
Musí se s ní počítat.
Vím, že když se spojíme,
tak vyhrajeme.
Jak jsem řekl, organizovaní lidé vždycky zvítězí nad organizovanými penězi.
Překážky v prosazení kontroly expozice vůči toxickým látkám
většinou nemají vědecký základ.
Na vyřešení tohoto problému je potřeba odvaha,
vize, politická vůle.
Žádná země neodvádí dokonalou práci při regulaci toxických látek a plastů.
Ale Evropská unie je světový lídr.
EVROPSKÁ KOMISE
Mají chemickou legislativu REACH,
která vyžaduje, aby se chemické látky před uvedením na trh
testovaly na bezpečnost.
V USA je zakázáno devět chemických látek,
které se nesmí přidávat do kosmetických výrobků.
V EU jich je zakázáno více než 1 100.
Jak vidíte, tady jsme řádově jinde.
Nová pravidla navržená Evropskou komisí
cílí na deset jednorázových plastových výrobků.
Tyto výrobky nezmizí,
ale budou vyrobeny z jiných materiálů.
Máme šanci.
OSN vyjednává globální smlouvu o používání plastů.
Na téhle konferenci jde o mnohem víc než o návrh mezinárodní smlouvy.
Jde o to, aby lidé povstali a čelili existenciální výzvě.
Konečně se začínáme hýbat k zákazu bisfenolu A neboli BPA
a podobných, stejně škodlivých bisfenolů.
Tyto látky narušují hormony, včetně toho, že zvyšují estrogen.
BPA byl zkoumán už ve 30. letech 20. století
pro své potenciální využití v regulaci hormonů, včetně antikoncepce.
V roce 2025 řekla Evropská unie dost.
Evropská unie od pondělka zakázala používat tento endokrinní disruptor
v nádobách na potraviny.
Pokud k tomu začneme přistupovat zdravě,
překonáme model,
který zaměřuje pozornost na to, co vidíme na plážích a v oceánech.
Musíme přemýšlet o tom, co se dostává do lidského těla.
INTERVENCE 12. TÝDEN (ZÁVĚR)
Změnili jste něco ve svém pracovním prostředí,
co mohlo snížit vaši expozici?
Změnil jsem hodně věcí. Sebe taky.
Když jsem poznala Bruna,
bála jsem se, že se mu nepodaří snížit expozici
ani zlepšit počet spermií.
Pracuje na stavbě,
kde je vystaven vlivu stavebních materiálů.
Mýlila jsem se.
Dělali jsme vám čtyři spermiogramy, že?
Tři jsou dobré a poslední je moc dobrý!
KONCENTRACE SPERMIÍ
Celkově se dá říct, že došlo k výraznému zlepšení.
Jo!
84% ZMĚNA
Vůbec jsme to nečekali.
Jak to?
Když se podíváme na koncentraci vašich spermií,
hodnota byla 44.
A pak byla 60.
NÁRŮST O 36 %
Viděla jsem výsledky vašeho spermiogramu a velmi se zlepšily.
Bezva!
Celková pohyblivost spermií se zvýšila o 50 %.
- Panebože. - Jo.
- To je úžasné! - Skvělé.
Čísla, o kterých se bavíme, jsou dost vysoká.
Koncentrace spermií se zvedla.
NÁRŮST O 180 %
To je neskutečné.
Jste hotový Superman.
Mám tady výsledky.
Pro mě, a nejspíš i pro vás, je nejzajímavější,
že máte mnohem vyšší počet spermií.
Hranice plodnosti je kolem 40.
Na začátku jste měl míň a teď máte 77.
NÁRŮST O 208 %
To je úžasné!
Děkuju.
Výsledky rozboru spermatu mě velmi potěšily.
Ze šesti mužů, kteří se zúčastnili studie,
se u pěti zlepšila kvalita spermatu v několika parametrech.
- Jaký máte pocit? - Skvělý.
- Ano? - Jo.
Jsem rád, že ta intervence zabrala.
Přestal jsem být neplodný. Teď jsem v normálu.
Další pozitivní efekt tohoto zásahu je ten,
že jim to v mnoha směrech zlepšilo život, což jsme nečekali.
Když jsme všechno vyřadili,
zhubl jsem od prvního měření z původních 96 kg
na 89 kg.
A teď mám zase 91 kg.
Takže jste zhubl 5 kg.
V noci se mnohem míň budím a spím hlubším spánkem.
Třetině účastníků se snížil index BMI.
Více než 60 % účastníků uvedlo, že mají víc energie,
80 % uvedlo zlepšení kvality spánku
a 86 % uvedlo, že si tyto změny životního stylu chtějí udržet.
Mám pocit, že se umím déle soustředit.
Už před sebou nemám takovou mlhu.
Je mi líp a užívám si života. Proč bych v tom nepokračoval?
Pravda je, že k pochopení vzorce nemoci je potřeba větší vzorek populace.
Takže tyhle výsledky budou použity
jako základ pro žádost o provedení větší studie
financované vládou.
Takže jsme průkopníci.
Dneska jsem se rozhodla udělat si další těhotenský test
a o výsledek se s vámi podělím.
Člověk nikdy neví.
Raz.
Dva.
Tři.
Čtyři.
Co to znamená?
To není vtip, že ne?
Že to není vtip? Viď, že ne?
Jsou tam dvě.
TĚHOTNÁ
Já tomu nevěřím.
Podrž to. Udělám si ještě tenhle.
Ach, lásko.
TĚHOTNÁ
Lásko moje.
Miluju tě.
Od našeho rozhovoru se nám dost změnil život.
Jsem v 15. týdnu těhotenství.
A už víme, že to je kluk,
takže ho nemůžeme pojmenovat Shanna.
Ano, chtěli jsme mít Shannu.
Tady je tělo, nožičky…
Po té studii jsme zjistili, že čekáme dítě.
Jo! Jsme…
Jsme těhotní.
- Jo. - Hurá!
- Těhotná jsem já, ale vlastně oba. - To se tak říká.
Zpočátku jsem si s účastníky studie dopisovala.
Ale překvapovalo mě, jak moc mě těší, že se můžeme potkávat,
že s nimi můžu mluvit a lépe je poznat.
Vypadá to dobře. Vidíte, jak se hýbe?
Vrtí se, miláčku.
Se všemi se cítím propojená.
Což je u této formy studie překvapivá věc.
40. TÝDEN TĚHOTENSTVÍ
Ťuky, ťuk.
- Ahoj! - Ahoj!
Co je to za nadělení?
- Naše nadělení. - Ano.
Pokud chcete mít dítě,
věřím, že je základní lidské právo si dítě pořídit.
Ohledně řešení problému plodnosti jsem teď o něco optimističtější.
Ale bude to boj. Proto bojuju a proto s vámi o tom mluvím.
- Jsi dokonalý! - Jo.
JULIE A ERIC DÍTĚ PŘIŠLO NA SVĚT 8. ÚNORA 2026
DARBY A JESSE DÍTĚ PŘIŠLO NA SVĚT 13. ÚNORA 2026
MONIQUE A BRUNO TERMÍN PORODU: 22. 3. 2026
VĚNOVÁNO LUKE MEYERSOVI
Překlad titulků: Natálie Nádassy