Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Tijekom procesa najviše uživam u tom početnom nabacivanju ideja.
Dobro. Da vidimo kako ćemo.
Gdje želite sjediti? Mislim da bi ovdje bilo dobro.
Počinje tako amorfno.
Poput bezobličnog komada gline.
I onda ga samo obrađujete.
Dan po dan, minutu po minutu.
Umorite se i prijeđete na nešto deseto.
Uvijek postoji panika da se neće sve posložiti.
Onda kažete: „Vratimo se kugli gline. Nastavimo je obrađivati i mijesiti.”
I naposljetku počne poprimati oblik.
A kad počne poprimati oblik, postane jako uzbudljivo.
Spremni i akcija.
Akcija.
Iz čega je ono bio test? Iz ljudske anatomije?
Bilo je to putovanje.
Da, desetogodišnje.
To je četvrtina našeg života i veći dio života naših glumaca.
Obavijen tamom.
Samo što nije stigao.
Što je to?
Demogorgon!
Wille!
- Wille! - Wille!
Prva sezona djeluje tako sićušno u usporedbi s ovime gdje smo sada.
Sviđa nam se ideja polaganog širenja razmjera serije,
baš kao kod filmskog nastavka.
Svaka je epizoda mali film u pogledu količine vremena,
broja stranica koje snimamo na dan,
kompleksnosti vizualnih efekata, vratolomija, raznih lokacija.
Ovolike razmjere uopće nismo zamišljali.
To zastrašuje
jer vidite te serije koje ljudi vole i obožavaju,
a onda završetak podbaci
i publika samo odbaci ostatak serije.
Ništa ne smije ostati visjeti u zraku.
No nešto je ipak konstanta još od 1. sezone.
Sve se vrti oko ovih likova.
A do toga je ljudima stalo.
Ovo je zakon.
Da. Ponovimo to.
POSLJEDNJA AVANTURA IZA KULISA STANGER THINGS 5
U produkciju smo se upustili bez gotovog scenarija za finale.
SCENARISTIČKA SOBA
To je bilo strašno jer smo htjeli da bude savršeno.
Bio je to najvažniji scenarij sezone.
Cijela epizoda mora navoditi na to da će se Jedanaest ubiti.
Ako to prezentiramo kao da će se ubiti...
TVORAC / SCENARIST / REDATELJ
- ...a onda se ubije... - Da.
Ja mislim da je pitanje: Premišlja li se još?
SCENARIST
Je li već odlučila?
SCENARISTICA
Moraš se poigravati publikom.
Jer u sedmoj epizodi svi misle: „Bože dragi!
Zar će ona to zbilja učiniti?”
I svi će to i dalje očekivati.
Mislimo da je odlučila živjeti.
- Ne znam... - Šala mala. Nije.
- Šala mala. Jest. - Tu počnem...
Ne znam moramo li to tako.
- Ali tako... - Ne znam moramo li.
- Kako onda? - Ostavit ćemo to dvosmisleno.
Ostaje dvosmisleno do trenutka...
Ne. Ako se vrati i bude s Hopperom...
Ako se vrati i bude s Hopperom i uđe u kombi,
onda je očito da je odlučila živjeti.
Ne. Ne mora biti.
SCENARISTICA
Ako mi pokažeš te prizore, odlučila je živjeti.
- Potpuno sam... - Nemoj biti 100 % siguran.
- Imaš tu sliku... - Siguran sam 100 %.
Što preostaje?
Bože, ne znam kako ovo posložiti.
Što to dulje traje, moraš zaokružiti više priča i likova,
a publika ima veća očekivanja.
Kako ispuniti ta očekivanja,
ali ipak iznenaditi publiku?
Tako smo blizu.
Rossa i mene uopće nije zanimalo pisanje scenarija.
Htjeli smo režirati.
Shvatili smo da nam je pisanje scenarija najbolji put do te profesije.
Usredotočili smo se na ono što industrija želi.
Pisali smo jedan loš scenarij za drugim i pitali se zašto to nikako da upali.
Naposljetku smo shvatili da trebamo slušati svoj instinkt i pisati za sebe.
Sjećam se kad nam je sinula ideja za Stranger Things.
Napisali smo scenu s djecom u podrumu i to nam je išlo s takvom lakoćom.
Pomislio sam: „Tu nešto imamo.”
O, vraćamo se u davnu prošlost. Dobro, vratimo se.
Evo nas u prostoriji s istim namještajem...
IZVRŠNI PRODUCENT / REDATELJ
...na kojemu smo Dufferi i ja sjedili kad smo se upoznali prije deset godina.
Tadašnja su pravila za filmove i televiziju nalagala
da ne možete snimati serijal o djeci koji nije za djecu.
- Zar si poludio? - Samo me poslušaj.
Poludio si!
Ne možete kombinirati žanr horora i žanr priče o odrastanju.
A upravo je to kršenje normi seriji dalo neki novi štih.
Odmah je bilo jasno da on razumije scenarij.
Shawn je učinio nešto uistinu nevjerojatno
budući da je bio cijenjeni redatelj i producent.
Rekao je: „Vjerujem vama i vašoj viziji.”
Da bi se dogodilo nešto što ima jako male izglede,
ključno je vjerovati da će se to dogoditi.
Počne s jednom osobom, ili s blizancima,
onda je tu desetero ljudi pa su tu svi scenaristi,
a onda se to pretvori u tisuću ljudi koji kažu: „Znate što?
Da, ovo je nemoguće, ali mi ćemo to ostvariti.”
PRVA SEZONA
Prve sezone nismo znali hoće li se serija ikomu svidjeti.
GUTAM #STRANGERTHINGS VIBRA GOONIESA, JAKO MI SE SVIĐA
JOŠ JEDNA EPIZODA #STRANGERTHINGSA
Vidjeli smo da su je mnogi već odgledali do kraja.
Ostali su budni cijelu noć i onda se sve zakotrljalo.
Bože dragi!
Globalni je fenomen nestvaran.
Iskreno, teško je to shvatiti.
Stranger Things na vrhu streaming ljestvica.
Ekipa iz Hawkinsa prikupila je čak 52 milijarde minuta streamanja.
Legenda horora S. King navukao se na seriju.
5+. NE PROPUSTITE.
Napisao je tweet i razmijenili smo mailove.
Još ne mogu vjerovati jer on...
Nadahnuo nas je kao klince. On nam je poput Boga.
Sve postaje veće i svake godine rastu očekivanja.
PROSINAC 2023.
To je omiljena serija
i Matt i Ross moraju je privesti kraju.
Znate, ulozi su visoki.
ZAJEDNIČKO ČITANJE SCENARIJA
Da, ovo je hrpa ljudi.
Trebali smo neke poslati u smrt.
Millie je imala pravo.
Počet ćemo s prvom, naravno. Stignemo samo tri na dan.
Duge su. Ajmo. Samo počnimo.
Nisi mislio da ću uspjeti, zar ne?
Mislim da možeš, ali ne danas. Danas nisi uspjela.
Želiš reći da lažem?
Ne, kažem da se varaš.
Ne varam se.
Holly?
Holly? Holly!
Zovem te.
Oprosti.
- Možeš li okupiti ekipu? - Doručak!
Ovdje smo da ostvarimo Mattovu i Rossovu viziju.
Što god to bilo,
ma koliko veliko i ludo bilo kad to pročitate na stranici.
Sve počinje od scenarija.
VELIKA VITICA KLIZI POPUT ZMIJE
Cilj mi je uvijek da pomognem razraditi viziju koja je na stranici.
Koliko je moguće...
GLAVNI SCENOGRAF
...proučim arhivske fotografije iz tog razdoblja.
Znali smo da želimo sablasni podrum i malo vibre iz filma Poltergeist.
Kad sam zamišljao kako bi izgledao Hopperov svijet...
U prilično je mračnoj i nezdravoj fazi kad ga upoznamo u seriji.
Kad sad ovo gledam, zbilja smo uspjeli ostvariti
velik dio onoga što smo planirali.
Trebam jastuke da joj napravim improvizirani krevet.
SCENSKA DEKORATERKA
Dobiješ scenarij, vidiš lik na papiru i moraš izgraditi svijet.
Počneš s malim djelićima informacija,
a onda ih nadopuniš paletama boja i teksturama.
Kad dobijem scenarij, rado ga pročitam jer obožavam seriju.
KOSTIMOGRAFKINJA
Ne možeš si pomoći, već počneš vizualizirati.
Svako desetljeće definirano je svojom siluetom.
Boja putem ekrana prenosi osjećaj
strasti ili tuge.
KUĆA CREELOVIH - HENRY CREEL - G. ŠTOŠTIĆ
Ovi glumci u svemu sudjeluju.
To...
VECNA / HENRY CREEL / G. ŠTOŠTIĆ
- ...zastrašuje. - Znam!
Sviđa mi se.
Kod ovih scenarija riječi ožive na stranici.
DIREKTOR FOTOGRAFIJE
Doista stekneš jasnu sliku kako bi ovo moglo izgledati.
DIREKTOR FOTOGRAFIJE
Ove sezone treba toliko toga snimiti.
Akcija!
Imamo 250 dana snimanja, ali to nije dovoljno.
Kad od braće dobijem scenarij...
POMOĆNIK REDATELJA / KOPRODUCENT
...prvo ga pročitam.
Onda ga prođem i raščlanim po elementima.
To znači: rekviziti, opremanje seta, doba dana, kaskaderi, glumci.
Stalno pomno pratim svakog člana ekipe i svakog člana glumačke postave.
Tako mi mozak funkcionira.
Koja je razlika između prve i pete sezone?
Otprilike 180 dana.
Evo nas opet!
Hej, ljudi. Kad smo posljednji put zajedno sjedili u prostoriji?
Kad pišemo,
nastojimo imati na umu produkciju.
Ali daješ sve od sebe da dio toga ostaviš po strani
i da se ne zamaraš time što će sve biti potrebno da se to ostvari.
Jer onda ne bi ništa napisao.
Mislim da nismo ni slutili da će peta sezona biti ovih razmjera.
Imamo 12 studija ispunjenih setovima.
I bezbroj lokacija.
Golemi razmjeri.
Golemi.
Većina filmova upola je manja od jedne epizode Stranger Thingsa.
Ali ako snimaš film, imaš mnogo više vremena za pripremu.
Postavljamo tračnice dok vlak već nailazi.
Radimo nešto nevjerojatno posebno u specifičnom trenutku u našoj industriji.
Takva se prilika možda neće ponoviti.
Filmovi su bili važan dio našeg djetinjstva.
Bili smo jako mladi kad smo rekli da se ovime želimo baviti.
Vizualna priroda toga odigrala je veliku ulogu.
Vrlo nas je rano oduševio Tim Burton.
Njegov je umjetnički smjer tako poseban. To nam se činilo poput čarolije.
Filmovi poput Batmana, Bubimira i Edwarda Škarorukog.
Volimo te priče o običnome i neobičnome.
Jer mislim da smo imali divno djetinjstvo, ali bilo je prilično zaštićeno,
u granicama predgrađa Sjeverne Karoline.
Odrasli smo na Spielbergu.
Njegovi su nam filmovi omogućili da idemo na ta putovanja i pustolovine.
- Stvarna mjesta, izmišljena mjesta. - Bilo što.
Kad pomislim na filmove, sjetim se tate. Svaki smo vikend išli s njim u kino.
Imali smo devet godina kad smo za Božić od roditelja dobili videokameru Hi8.
Mislim da nisu bili svjesni da će to biti
najbolji božićni dar koji su nam ikada dali.
Tijekom ljeta koje je prethodilo četvrtom razredu
odlučili smo snimiti igrani akcijski film
s najboljim prijateljem Tristanom koji nam je bio susjed.
Osmislili smo okvirnu radnju i samo počeli snimati.
Nismo znali montirati pa smo to radili u hodu na kameri.
Naprijed u boj!
Naučili smo kako pomicati kameru.
I tako smo se počeli pomalo razvijati kao filmaši.
Sam Raimi, John Woo pa Shyamalan.
Dugo smo pokušavali dokučiti njihov stil
i kroz njihove smo oči učili kako se snimaju filmovi.
Idemo! Zla smrt.
- I bum! - Holly!
Upadajte. Ulazite!
Ako ne morate biti u prostoriji, ne idite.
„Prvo poglavlje: Pohod.”
Prelazimo na torbu sa streljivom koja udara o donji dio jurišne puške.
Hopper se naoružava u podrumu radiopostaje,
gdje se ostatak družine priprema za pohod.
Drago mi je što te vidim.
- Ovo je važna scena za sve. - Da.
- To je dobitna kombinacija. - Prva scena sezone.
- Je li ovo karta Hawkinsa? - Da.
- Zakon. Set je sjajan. - Da.
Noah, ti bi mogao ubacivati baterije.
Već ste puno ovih odradili.
U pohode idete već godinu dana. Potpuno ste usredotočeni.
Niste opušteni.
Charlie, ako baciš pogled prema meni, ima smisla.
Odašiljač radi! Tako?
- Da. - Sjajno. Baš tako.
Taj kadar Steadicamom uvodi nas u priču. Da.
Znam da ovo nije najuzbudljivija prva scena.
- Ne, ovo je dobar način... - Da se zagrijete.
- Ne želiš sad monolog. - Ne.
Idemo na svoja mjesta.
Pozvoni!
- Snimamo. - Prva klapa, scena na moj znak.
Nismo to ni isprobali.
Čeka nas katastrofa.
Akcija!
Hvala.
- Sretno. - Odašiljač radi.
Odašiljač radi.
Harringtone, odašiljač radi. Imaš signal?
Rez.
Što Maya radi ondje?
Rez.
- Onda? - Maya kasni?
PRODUCENTICA
- Neka se zaokupi. - Nešto radi.
A onda kaže „sranje” i pritisne gumb.
- Ima razlog za to. - Ti ćeš dati uputu?
- Doviknut ću. - Matt ima uputu.
Maya, tu imamo malo kašnjenje.
Možda podešavaš gumb kad dođemo do tebe pa...
- Dobra ideja. - Da.
- Dobro. Idemo. - Ja tu samo visim.
Spreman, Nikolai?
Dobro. Kamera je spremna i akcija!
Odašiljač radi.
Harringtone, imaš signal? Odašiljač radi.
- To je bilo to. - Rez.
- Rez!
- To je bilo dobro. Taman. - Bilo je sjajno. Riješeno.
Postoji neki čudan naboj među svima nama.
Jako se dobro nadopunjujemo.
Dobro. Dajte mi kišobrane.
- Ne! Na kvadrat. - Volim vas.
U prvoj sezoni kao da uopće nisam glumio.
Bili smo prava djeca, to su bile prave interakcije.
Bili smo ludi klinci. Totalno otkačeni, bez dlake na jeziku.
Ono, deset godina?
Takvu kemiju ne možeš odglumiti.
Spremni i akcija!
- Sviđaju mi se oba. - Tipični Stranger Things.
- Vidi ovo. - Kul.
To je obitelj koju izabereš.
Tu postoje ta duboka ljubav, divljenje i prijateljstvo.
JEDANAEST / JANE
Osjećaš se kao da ste obitelj. To je klišej, ali zbilja je tako.
Lucase, idemo na našu promatračnicu.
Mike i družina u nekom trenutku moraju ostaviti igračke i odrasti.
Je'n, dva, tri! Ubij Vecnu!
Ubij Vecnu!
Bilo je lakše malo dulje ostati dijete.
To će nas itekako trgnuti.
Sjećaš se prve sezone?
Svega.
- Ti se baš i ne sjećaš? - Nisam bio ondje.
- Ah, da. - Ma jesi.
- Na jedan dan. - U prvoj sezoni bilo mi je...
Kad god bi došao, vrisnuli bismo: „Noah je tu!”
- Opa! Slavni tip! - Neuhvatljivi Schnapp.
Želim te vizualne efekte. Traže cijelu...
SCENOGRAF NA SETU
Nama je Will zaista srce i duša pete sezone.
PRVA SEZONA
Nakon druge sezone malo smo prikočili njegovu priču.
Nije sazrio onako kako su neki drugi likovi.
Kako se podudara!
Tako je sluzavo.
Baš sluzavo.
Trudimo se da se sve podudara s prethodnim sezonama.
Kad dođemo do stabla...
- To bi učinio... - Da.
- ...te 2015. - Ideš!
Sad trebaš drhtati.
I u čeljusti. Stegni šake.
Dufferi zbilja slušaju i surađuju s nama
od moje desete godine.
To te baš šokira.
PRVA SEZONA
Baš je fora načas postati redatelj.
Što Noah misli? Poslušat ćemo tebe.
A ja pomislim: „Dobro. Čini se da mi vjerujete.”
To je jako lijep osjećaj.
Podigni se, zgrabi...
Tako, da. Da.
- Dobro. - Jasno?
Da. Hvala.
Dobro.
Fino. Kamera je spremna.
To je bilo sjajno.
To je bilo savršeno.
To je baš kul!
Dugo smo tražili klince za te uloge.
Akcija.
Na audiciji je bilo uzbudljivo.
Moraš je isprobati.
Što misliš?
Lijepo.
Kažeš mi da ona može levitirati predmete,
lupati vratima i razgovarati s Willom u drugim dimenzijama,
ali ne zna gdje su ta ključna vrata? Ma gluposti!
- Nije čudakinja. - Čudakinja i nakaza.
- Nosi se! - Prestanite!
Dosta mi je ovoga!
Začepi, Dustine.
Ti začepi!
Ove svađe moraju prestati!
Gledaš stotine i stotine i stotine djece.
I ne sjećam se koliko.
- A onda... - Više od tisuću.
To su bili ti klinci.
Nije bilo nikog drugog tko bi bio stvoren za te uloge.
Dustin nije bio Dustin bez Gatena.
Kladim se da bi mogla ovo levitirati.
Hej. U redu, koncentriraj se.
Dobro, još jedanput.
Rano smo im dodijelili uloge. A onda su se svi zbližili i sprijateljili.
Mogli smo pisati scenarij prema njima
i uvelike su nadahnuli likove.
Godinama idem ovom rutom.
Još prije nego što sam sama mogla voziti. Počela sam s deset godina.
Sad ću napuniti 20 godina.
Znati da neće biti sljedećeg puta...
Vrlo čudan osjećaj.
EKSTERIJER - OTPAD
DANI SNIMANJA
Gdje prelazimo na Millie?
Imamo ovo, a onda...
Na drugu i onda prijeđemo...
- Pa na Millie i ide dolje. - Dobro.
Spremni i akcija!
- Tako. - Jesi dobro?
- Ali sjajno. - Trebali smo snimati.
To je bilo to.
Moje noge!
To više nikad neću ponoviti.
Jučer je bilo koma.
U redu, ponovimo to. Ajmo.
Izgleda uplašeno, a ne agresivno.
Razgovarat ću s njom.
- Kako je bilo? - Bilo je dobro.
- Nije mi se činilo bržim. - Okej.
Bilo je dobro.
Millie, izgledaš prestravljeno dok se spuštaš. Samo da znaš.
Dobro. To je moja uputa.
Upola sam mlađa od njih. Ja imam 20, a oni 40 godina.
A kao prst i nokat smo.
Nije nam suđeno da budemo prijatelji, ali jesmo.
Zauvijek smo vezani.
Akcija!
To! Tako!
To!
Počevši od prve sezone,
Jedanaest je bila tako ranjiva i uplašena
i nije znala što su ljubav i prijateljstva.
Tata!
U petoj sezoni zna što je ljubav,
zna što je gnjev i zna što osjeća.
U neku ruku zna tko je.
Ima mnogo prijateljstava i mnogo ljubavi i mislim da...
Tijekom pet sezona naučila je kako biti čovjek.
Tu se najviše razvila.
Kad se opet uplašiš, možda ti neće trebati g. Štoštić.
Možda ti treba samo Holly Junačka.
Čuvat će te. Obećavam.
- Da... - Tako nekako?
- Obožavam tu scenu. - Da, baš je lijepo.
Gotovo kao da razgovaram s mlađom verzijom sebe.
- Da, istina. - Da. Baš je lijepo.
- Hope, bit ćeš ovdje. - Sjedim li?
NASTAVNICA HARRIS
U srednjoj školi bili smo sramežljivi. Nismo imali puno prijatelja.
Ali čak i dok smo bili ti sitni klinci u prvom razredu srednje,
Hope je odmah vidjela nešto u nama.
Osim što je bila divna voditeljica dramske grupe,
ulila nam je i samopouzdanje.
Ne znam bismo li preživjeli srednju bez nje.
A ravnatelj? I ravnatelj je ovdje?
Hope, kad imaš sastanke, ravnatelj nije ovdje, zar ne?
Nije. Mislim... Ovo je povezano s mentalnim zdravljem, zar ne?
- Da, jest. - Prvo bismo razgovarali.
- Ali u 80-ima ne. - Ne.
Bila nam je veliko nadahnuće
i bilo je jako uzbudljivo ubaciti je u seriju.
Čak i u srednjoj školi,
obojica su bili neustrašiviji i obzirniji od svojih kolega.
Dečki su bili vrlo svjesni
koliko ne znaju i koliko toga moraju naučiti.
I nikad se nisu bojali neuspjeha
pa su itekako riskirali.
Ti se dečki nisu pojavili niotkuda.
Formirali su se 40 godina.
Njihovi roditelji nisu mislili da je blesavo trećašima kupiti kameru.
Društvo, ako želite zlatnu zvjezdicu, što se traži?
- Tišina! - Tišina!
Bravo!
Utišajte onog do sebe.
Jedan red, društvo. Jedan red.
INTERIJER - VOJARNA
- Svi ste gledali seriju? - Da, ja sam sve odgledala.
- Sviđa mi se. - Na 2. sezoni sam.
Dobra serija.
Mislim da zbilja vole raditi s djecom. To odgovara njihovoj energiji.
Sjećaju se kako je to kad te mašta može odvesti na ovakva mjesta i ovo stvoriti.
I dalje su kao naši likovi u podrumu.
Zbog toga su ujedno sjajni filmaši,
zbog te dječje očaranosti.
I samo otiđi u zahod. Slijedi scena koju smo već snimili.
- Što? Napravili ste dva zahoda? - Jesmo.
To je ludo!
Snimamo.
Imali smo tu ideju da naši likovi moraju ostaviti djetinjstvo iza sebe.
I onda predati štafetu
sljedećem naraštaju. Holly i njezinim prijateljima.
Zanimljivo je. Naravno, Holly je oduvijek tu, ali...
nitko nije obraćao pozornost na nju.
„Drugo poglavlje: Nestanak Holly Wheeler.”
U kući smo Wheelerovih. Demogorgon kroz pukotinu urla na Holly.
Holly ne čeka da je taj stvor zgrabi.
Ostavlja ogrlicu s Holly Junačkom i bježi.
Dobro. Spremni i akcija.
INTERIJER - KUĆA WHEELEROVIH
Ti si kao mali Brzi Gonzales.
Što?
Ti si Brzi... Znaš tko je Brzi Gonzales?
Ovo je tako depresivno. Dobro.
- Osjećaš li se staro? - Da.
Spremni i akcija, Nell.
- Što... Što se dogodilo? - Što je bilo?
Zašto si tako prljava?
- Holly. - Rez na probi.
Snimamo.
Akcija.
Mama!
Mame u filmovima iz 80-ih nisu bile samo mama.
Pogledajte Sigourney Weaver.
I Lindu Hamilton u Terminatoru. To su opake mame.
- Mama! - Dušo, to je samo noćna mora. Dođi.
- Nije noćna mora. - U redu, rez. Bilo je sjajno.
U prvoj sezoni, ona je mama.
A onda počne evoluirati.
Evolucija u akcijsku junakinju za mene je prirodan slijed događaja.
Mislim da sam možda samo to i htjela biti.
Rez!
To je bilo dobro.
- Mama! - Ne, mama!
- Hajde! - Diži se.
- Idi, idi, idi. - Vino. Idi, idi, idi.
Da ona izađe.
Samo reci „natrag”. To reci.
- Natrag. - Natrag.
Holly, natrag!
Misliš da se ovome možeš oduprijeti?
Nego što!
- Spasit ću ti život. - Istina. Hvala, mama.
To mame rade.
Krv tvoje mame poprskat će te...
po licu.
Oprosti, nije smiješno. A onda...
A onda... To je to. Onda dolazi po tebe.
Toliko si prestravljena da se ne možeš pomaknuti.
I to je kraj scene.
Oduvijek smo htjeli scenu napada na kuću Wheelerovih.
Sedam smo godina čekali s time.
Što bi Karen učinila da sretne Demogorgona?
Ona i Nancy jako su slične.
Htjeli smo tu njezinu žestinu pustiti s lanca.
Spremni i akcija!
Hajde, dušo. Idi!
Mama!
- Tajming je bio dobar. - Rez!
- Rez. - Znam.
Tajming je bio bolji.
- Zar ne? - Mnogo bolji.
Dobar osjećaj, zar ne? Izgleda kao da ozljeđujemo glumce.
Zar ne?
Sviđa mi se.
O tome nitko neće razmišljati, ali imat će učinka.
Publika sve bolje opaža puno rezova.
Spremni. Tišina. Pozvoni, molim.
Drago mi je što su Dufferi ovo napisali za mene.
Mogli su napisati: „Vrišti, bježi i skriva se.”
No ona je u mokroj spavaćici i sprema se nekog razbiti.
Pretvara se u ratnicu.
Kloni se moje kćeri!
Ne, mama!
- Da, rez. - Klapa.
- Odlično. - Opaka je.
Uvijek osmisle snažne žene.
Sviđa mi se sve što mi zadaju.
Pazi, Phile, možda želi tvoj posao!
Tu je bitno kako se držiš i kako izgledaš.
Idi kvragu!
To mi je zabavno.
Taj mi je dan uzbudljiviji nego kad samo sjedim i razgovaram.
I ti su dani sjajni,
ali ovako se krećeš i dinamično je.
Stižem!
- Nije ona Pobješnjela Max. - Da, cure ne igraju videoigre.
Kad sam bila mlađa, nisam shvaćala
sto znači glumiti ženski lik poput ovog u seriji...
ovolikih razmjera.
Sad kad imam malo bolju perspektivu,
vidim da je Max dobar uzor djevojkama u svijetu.
TED RANE #2 - KAREN RANE #2
Prvo stavi ovu, i to malo bliže,
a ovu stavi tu da izgleda kao da...
VODITELJ ŠMINKE I PROTETIKE
Jer on me probode, zar ne?
Da. Vidjela si radne verzije?
Na njima ti prolazi ravno kroz leđa.
To sam vidjela.
Rekli su: „To ne bi išlo. Bila bi mrtva.”
Umrla bi. Točno.
- Bolje izgleda. - Preživim.
Tako. Želiš li na brzaka fotku?
- Bože, baš jezivo. - Rasporeno.
Da, pogledaj ti to.
- Koliko Demogorgonove krvi trebamo? - Poprilično.
Jer s pomoću krvi ga prate u Naopakom svijetu.
Da.
TEHNIČARKA ZA SPECIJALNE EFEKTE
U neku ruku, ova je serija oda našem djetinjstvu.
Sviđa nam se ideja da djeca ovo gledaju
i osjećaju se kao da je to možda na granici onoga što bi smjeli vidjeti.
Ne znam što ću. Samo ništa ne diraj, zar ne?
Imala sam malu nezgodu.
Ovamo ide tvoje koljeno...
- Ovako? - Da. A stopalo ovamo.
Želimo vidjeti stopala pa telefon pa ruku.
Oprosti. Ako smijem, samo ću dotaknuti stopalo i koljeno.
- Da. - Tako. To želimo.
Poprskajmo je krvlju i vodom. Idemo.
To izgleda dobro.
- Ne znam kako sam ostala živa. - Trebala bi biti mrtva.
- To je čudo. - Je li previše?
Je li previše?
Ova serija i rad na njoj nije za svakoga.
To nije tipična televizijska serija i iziskuje nenormalno puno posla.
No privlači ljude koji žele raditi na najvišoj razini.
Imate li malo vremena za Amy?
Naravno.
Kali... Iako ne znam kraj, pretpostavljam da treba biti moćno.
- Upucat će je. - U redu.
To je važan dio priče.
Zamišljam da dobiva metak u trbuh.
Da.
Taj će je metak ubiti.
- Dobro. - Spojler.
Ne, to je...
Nije da ne znamo kraj. Sve je isplanirano.
Samo moram...
Moram ga napisati.
A ponestaje nam vremena.
Da.
Prije sam radio sedam dana u tjednu,
a to više ne mogu.
- Sad imam dvoje djece i jednostavno... - Da.
- Imate li vi djece? - Da, ali imaju 40 godina.
Imaju 40 godina. Da, ali sjećaš se. Sjećaš li se?
Radio sam kad su bili mali.
I, znaš, mislim...
- Teško je ovo raditi kad imaš djecu. - Jako je teško.
Zbog toga što je tako teško
i što se katkad osjećaš kao u žrvnju,
moraš uživati u izazovima.
Svi vole izazove pa su to i dobili.
- Sranje, oprosti. Nisam ni... - Ne, u redu je.
Imamo vanjski set.
Samo još jedan vanjski set.
- Ništa posebno. - Bolesno dobro!
- Zbilja je kul. - Ludo.
MAC-Z je naš prvi vanjski set.
Predobro.
Oduvijek želim snimati na vanjskom setu.
I ja. Oduvijek ga želim izgraditi.
Da, trebalo bi biti dobro.
Sjećam se kad smo kao djeca vidjeli onaj u Wilmingtonu,
gdje su snimali Vranu. To nam je bilo tako kul.
Kad smo počeli, osjećali smo se kao djeca.
Kad smo gradili kuću Wheelerovih, nismo mogli vjerovati da nam to dopuštaju.
Ali uvijek zamišljaš te divovske vanjske setove.
To je neka vrsta mjerila uspješne serije.
Rekonstruirali smo centar Hawkinsa,
gdje će biti naš MAC-Z.
Gradio se dugo. Gradio se cijelu vječnost.
LIPANJ 2023.
Vrlo rano, kad smo radili raspored sezone, znali smo da će biti podijeljena popola.
Htjeli smo da se veliki vrhunac dogodi prije pauze
jer smo znali da će publika morati čekati sljedeću epizodu.
No to je ispalo još veće i kompliciranije nego što smo mogli zamisliti.
Nema sumnje, akcijska sekvenca u MAC-Z-u najveća je
i najteža koju smo ikad snimili.
Mislim da je to sjajan primjer suradnje više odjela.
Uistinu pomaže što s toliko tih šefova odjela
surađujemo već jako dugo. Tu ima puno povjerenja.
Ne dolaze nam s problemima. Obično nam dođu i kažu:
„Evo našeg rješenja za ovaj problem.”
- Čujete li me? - Da.
U redu, imamo dorađenu verziju.
Pustit ću je.
Kad Demogorgoni počnu napadati,
htjeli smo da sve to bude u jednom kadru.
Htjeli smo da se poistovjetite s tim likovima, da nemate kamo.
To mora biti bez montaže da publika nema predaha.
Ajme, da.
Da.
To je kul.
- To je zakon. - Da.
Zbilja je kul.
Ovo će biti lako. Zar ne, Petere?
Ne bi trebalo biti problema. Da.
Dobro si, Nel?
Da, ljudi, snimimo sad ovo s pomoći užadi.
S pomoću užadi.
Hiro mora svemu ovome udahnuti život.
Naš Demogorgon može učiniti što god želimo jer je animiran,
ali kad su tu i stvarni ljudi, mnogo je kompliciranije.
Spremni i idemo!
Braći je najvažniji bio veliki kontinuirani kadar.
Na to smo se prvo usredotočili.
Ovdje ćemo se pripremati dobrih šest tjedana.
Pravi je izazov sve to posložiti.
Da. Nadam se da će uspjeti.
Jedva čekam. Nadam se da će upaliti.
Spremni i idemo!
Ovako opsežna akcijska sekvenca
lako se mogla većinom odraditi uz pomoć vizualnih efekata,
no braća žele da se to izvede na setu.
„Želimo to vidjeti u stvarnosti, a ne generirano s pomoću računala.”
Sad!
Stani!
SCENARISTIČKA SOBA
Čeka nas još jedan važniji razgovor
dok razmišljamo o nečemu što nadilazi...
razvoj lika. A to je razvoj same serije.
Ova serija govori o tome kako ti život priredi sve i svašta,
i ono teško, ali svladaš to.
No nije riječ samo o svladavanju tih prepreka.
Ne, tu je i čar pustolovine.
To ljudi ne razumiju kad likove ne pošaljemo u smrt.
Mi uvijek pazimo na to da sačuvamo taj osjećaj zabave.
Inače to više neće biti ista serija.
Pa... Postala bi depresivna.
Zato mislim da Jedanaest...
Razgovarali smo o traumi koju je proživjela
i mislim da čovjek mora nastaviti sa životom nakon toga.
Uvijek sam mislio da ona predstavlja magiju.
- I zato mora otići. - Da.
Mora nestati da bi oni mogli nastaviti sa životom.
Kao što se vrata Narnije zatvore za tebe, a onda neka nova djeca nađu druga.
- Ti se nećeš vratiti. - Da.
Nikad ne gubiš taj dio sebe, ali moraš sazreti...
- Da. - ...i krenuti dalje.
Ova je serija toliko opsežna i toliko stranica treba snimiti
da Ross i ja jednostavno ne možemo režirati sve.
Nemoguće je. To smo shvatili u prvoj sezoni.
Ili ćemo se žuriti sa scenarijima
i neće biti željene kvalitete samo da sve mi režiramo...
- Ili uzimamo gostujuće redatelje. - Rez.
A onda se dogodilo nešto ludo. Shawn Levy,
vrlo ugledan i uspješan redatelj, u to nam je vrijeme bio producent.
Svidjeli su mu se scenariji i ponudio se da režira.
Snimamo ovo. Rez prije približavanja kamere.
Otada imamo redatelje svake sezone.
- Nick. Glavna kamera? - Da.
Tu si.
GOSTUJUĆI REDATELJ 3. I 5. POGLAVLJE
Frank Darabont naš je junak.
Režirao je neke od mojih najdražih filmova.
Iskupljenje u Shawshanku, Zelena milja, Magla.
Riskirali smo to da se malo osramotimo
i poslali mu mail: „Bez pritiska,
samo nas zanima biste li slučajno, iako vjerojatno ne biste...
Ali postoji li ikakva šansa da biste htjeli ovo režirati?”
Zašto ne? Serija nam se silno sviđa.
To je povratak filmovima uz kakve sam odrastao i kakve sam volio.
I akcija!
Većina onoga što vidite na ekranu uistinu je ondje.
Tako se nekoć radilo.
Ne želiš mu nauditi. Ne želiš se ni boriti s njim.
Pokušavaš ga urazumiti.
Kvragu i sve!
Izgradnja setova,
stvaranje pravog okružja za rad ekipe i glumačke postave...
To je nešto posve drukčije.
Ali ambiciozno je.
A Matt i Ross ne pišu jednostavne scene.
Akcija!
Svaka scena ovdje komplicirana je u više pogleda.
Izvrsno. Još jedanput.
Zbog toga je ova serija posebna,
ali ujedno ju je zbog toga i tako teško snimati iz dana u dan.
Izmakni se.
I...
Rastvori.
Idemo opet.
Kad joj se okrećeš, okrenula si i rame.
Da.
Dobro.
Zvuk ide.
Sadie.
To dobro izgleda. Nastavi.
I... rastvori.
Da, tako. Ovo je izgledalo jako dobro.
Ovo je vrlo rani trik Orsona Wellesa.
To su izveli u Građaninu Kaneu.
Kamera prolazi kroz neonski znak i pritom ga doslovno rastrga.
Vrlo inovativno u to vrijeme.
- Čarobni trik. - Da.
Što se zbiva u Bezdanu?
Čini mi se
da se sprema nekakva bitka
ondje.
A kako ćemo to izvesti?
Fora je to divovsko čudovište.
To je novost.
Tu su vizualni efekti.
Ako želite da se Will i svi ostali suoče s tim divovskim Otimačem umova,
moraju biti vani kad oživi.
U idealnom slučaju, taj se stvor uspravi kao veliki pauk
i može krenuti u potjeru. Neku verziju potjere.
Ne znam ni kako potjera izgleda.
Bit će mnogo brži od njih.
Sva su mi djeca izrazila želju,
i mislim da imaju pravo,
da bi htjeli sudjelovati u toj borbi.
Pogotovo Finn. Rekao je:
„Molim te, nemoj mi dati svijećnjak.”
Pošteno.
On silno želi pištolj, ali ne bih rekao da će to ići.
Ne.
Mislite li da bi svi trebali biti u prsnom košu? Kao...
Da, ja tako mislim.
Čak i ako čudovišta napadaju, bježe u prsni koš.
Spašavaju djecu.
Postoji verzija u kojoj tinejdžeri ostanu vani.
Imaju oružje.
Budu li se morali braniti od Demogorgona ili čega god već,
netko će otići po djecu.
U Bezdanu mora biti nekih čudovišta.
- Slažem se. - Mora postojati Demogorgon, šišmiš...
Pas... nešto.
Nema smisla ako ondje nema ničega.
U MAC-Z-u je ludo,
ludo i tako dramatično.
To je vrhunac jer...
- Šest Demogorgona napada istodobno. - Da. To je puno.
Da, ja valjda razmišljam...
Pitam se jesu li Demogorgoni dosadili publici...
Da, to stoji.
Iscrpljuje, zar ne? Ovo je ludo.
Puno je to.
- Hej! - Što ima?
Kako ide, faco?
Finnster kaže da rasturaš u ovoj sceni.
On rastura. Kako ste?
Dobro smo. A ti? Dobro?
- Čilam. - Čilaš?
- Samo lagano. - Samo lagano?
Mlatiš Demogorgone?
- Da. Kako ide scenarij? - Dobro.
- Bit će super. - Da?
Odlično. Baš moćno.
- Imam još scena trčanja? - Sigurno ima trčanja.
Kad se oznojiš, podsjetit ću te.
- Nemaš brige. Vježbam. - Lice ti je prašnjavo.
- Zbilja? - Bit će napeto.
Bit će super.
Ovako ćemo to?
Nastava je u tijeku?
- Ross, gdje ti sjediš? - Bilo gdje.
- Može. - Čekaj, gdje...
Samo ćemo vas provesti važnim dijelovima.
U biti zamišljamo da se razdvoje.
Imamo dva tima. Razdvoje se.
Da, zaustave spuštanje Bezdana,
vrh tornja ga je probio.
Problem je što poslije vidimo
donju stranu Bezdana koja inače nije vidljiva.
Sve to korijenje i ostalo ispod zemlje.
To zbilja podsjeća na membranu.
Moramo nekako prikazati taj korijenski sustav koji se isprepleće,
a tu je još i ta pukotina iznad svega.
Imamo Bezdan s planinama i lebdećim gromadama,
a onda Naopaku verziju Bezdana.
- S planinama i gromadama. - Točno.
- A onda nebo Naopakog svijeta. - Tako je.
Ako bi se prolazilo oblacima u Naopakom svijetu,
udarilo bi se u gromade koje stoje naopačke.
Da. A kad se pomakne, gromade se pomiču s njim.
- Tu je i konačna bitka. - Da.
Postojala je i bitka na pola puta koju smo izbacili. Imamo samo tu konačnu.
I helikopter eksplodira, ali to...
A onda konačna bitka
s Otimačem umova pa unutra s Vecnom.
Trudili smo se da ne pretjeramo.
Naravno, to će se mijenjati kako budemo pisali.
Dobro. Ajme.
Hvala, dečki.
Ne znam trebam li uzbuniti svoj odjel
zbog broja dana snimanja koji predviđam
samo na temelju ovog sastanka.
Mislim da trebaš.
Ne znam imaš li ti dovoljno informacija za uzbunu.
Ne mogu to pripremiti na vrijeme.
Morali bismo početi do 3. lipnja...
UMJETNIČKI DIREKTOR
...da bi Stablo patnje do studenog bilo u studiju.
- Taj je set u biti stvorenje. - Da.
- I fizički će se micati. - Znam.
Ubacili su posve nov koncept tla,
prirodu korijenja i općenitu opnastu strukturu.
Moramo li to uzeti u obzir pri izgradnji samog seta?
Neće biti nimalo lako.
Dobit ćemo scenarij i...
Nad sedamdeset posto toga nećemo imati kontrolu.
Upravo tako.
Zašto su u pustinji?
Jer prolaze cijelim špiljskim sustavom.
Henry ih progoni.
Istrče kroz gornji izlaz pa se sjure u pustinju.
Ne znam što se potom dogodi.
Finalni scenarij nećemo dobiti na vrijeme
pa ćemo to bazirati na razgovorima s njima.
Tako je. Morat ćemo se snaći.
I mora biti sjajno.
Kužite me? Nemojmo zaboraviti taj dio.
Nećemo nešto zabrljati na samome kraju.
Zato kažem. Nije...
Za ovu seriju nikad nismo brljali.
Nitko neće reći: „Dovoljno je dobro.” To nikad nećemo čuti.
A i ne želimo.
Upravo su nam usmeno predstavili osmu epizodu.
Današnja glavna tema je...
Interijer, Stablo patnje u Bezdanu.
To je velik set. Dug je 40 metara i širok 25 metara.
Imamo tu mesnatu teksturu utrobe.
Iz toga vire kosti, žilavo vezivno tkivo.
Vitice. Debele, crne vene.
Baš je bizarno.
U biti smo u rebrima tog čudovišta.
To je kao... Kako se zove onaj mali kojemu raste nos?
- Pinokio. - Pinokio.
Kao kad Pinokija proguta kit.
Imate 16 tjedana za taj set.
Sad imamo priliku osloboditi prijeko potreban prostor za snimanje.
Jer sve to što dolazi u osmoj epizodi
neće stati ako ne počnemo uklanjati setove.
Izazovi svakako postoje.
Ja sam došao u drugoj sezoni koja je eksplodirala.
Treća je bila veća, a četvrta još veća.
Moraš rasti s tom serijom.
Imaš uredsku zgradu koja se topi.
Ne znam što bih rekao.
- Ovo izgleda super. - Ovo je najnovije.
- Tako sam to i zamišljao. - Baš super.
- Ovo je favorit. - Sigurno.
- Poput... - I taj spoj smeđe i svega ostaloga.
Da, tugaljive boje.
Što god je ispod površine, sad curi van.
- Sviđa mi se. - Izgleda sjajno.
Što je sve ovo?
Modelirana pjena ispod lijevane pjene u tri različite gustoće.
- Ovo je pravi... - To sam i mislio.
Pomiješano je s gumom u spreju i onda prebojano.
- Kompleksno je. - To je 12 koraka.
Bit će vrh. Da.
Ovo smo zamislili za gornji kat
kad Jonathan i Nancy otkrivaju dio koji je više rastopljen.
Skrenu iza ovog ugla. Ovo je prilično rastopljeno.
Na tu smo ideju došli zbog razgovora Jonathana i Nancy.
Moramo ih dovesti u situaciju
da misle da će umrijeti
pa su prisiljeni povesti taj emotivni razgovor.
Fizički rizici potaknu i emotivne.
Idemo unatrag.
One proljetne praznike
kad si bio u Lenori...
Nisam morala ostati na poslu.
Samo sam trebala malo prostora.
Mi to gledamo kao poplavljeni set
s otprilike 75 centimetara...
Može se ispuniti koliko god bude potrebno.
Samo ćemo potopiti set.
- Ni s efektima to nije jeftino. - Čini se gotovo nemogućim.
- Moramo ga potopiti. - Bit će to nezaboravna scena.
- Koliko god ludo bilo. - Bit će super.
- Sean će imati noćne more. - Ne želim biti na tom snimanju.
- Baš sjajna scena. - Bit će dobro.
Da.
Kad sam to čitala, članovi ekipe bi prolazili i pitali: „Pročitala si već?”
Kao da su znali...
Nije da nas Dufferi namjerno izazivaju.
Ti izazovi znače da nam vjeruju.
Da nam ne vjeruju, u scenarij ne bi ubacili sobu koja se topi.
Topit će se sa zida pa to trebaju biti kapljice.
- Dobro. - Gravitacija.
- Ustajem. - Najprije klekni.
- Dobro. - Da.
Imamo sreće što svi naši odjeli tako dobro surađuju.
ODJEL ZA ŠMINKU
Mi, šminka, kostimografija okupili bismo se i komentirali:
„Hej, što ti imaš? Jer evo što ja imam.”
ODJEL ZA FRIZURU
„Ide li to skupa? Je li usklađeno?”
Mogao si se razmahati,
ali onda bi to umanjilo tu predivnu scenu.
- Bok, ljudi. - Hej.
- Sjajno je. - Odlično.
Hvala.
Ljudi, grozno izgledate. Kao da ste ličili kuću.
Bože dragi. Dobro.
Amy, ovo imaš na umu za scenu kad...
To vas želim pitati. Je li previše?
Ovo može biti prije nego što se operu.
Ne, mislim da moraju biti uprljani.
Kad Shawn bude snimao tu scenu, pitanje je...
- Da. - Znam.
...koliko... Tu scenu nabijenu emotivnim dijalogom.
Želiš li da Natalia izgleda ovako?
- Pomalo i želim. - Imamo probu. Siđite...
- Matt, moramo... - Dobro.
Možete li se pogledati?
Dobro.
Ovo je teško raditi unatrag.
Naposljetku, publici je najviše stalo do likova, a ne do spektakla.
Ali krajnji je cilj spojiti to dvoje.
Maksimum emocija i maksimum spektakla u istodobnom srazu.
NIJE ZA JELO
EKSTERIJER - LABOS U HAWKINSU - KROV
Mi kao kipari imamo priliku služiti se objema stranama mozga.
Izvodimo te jako elegantne linije
i stvaramo prekrasan vizualni kontrast,
ali ujedno uklapamo
strukturu ili praktičnost, stvari koje se kreću.
To što stvaramo ima svrhu, namjeru, život.
Radimo na mnogim serijama za koje kipari mogu izraditi samo špilju.
VODITELJICA KIPARA
Kad gledaš Stranger Things, vidiš da oblikuju puno toga uzbudljivog.
Poželiš sudjelovati.
INTERIJER - STABLO PATNJE
Moj okvirni cilj je zgotoviti svih 12 stupova do kraja srpnja.
KIPAR
Ovo Sean voli kad je riječ o vanjskoj teksturi.
Što veće i odvažnije, to bolje.
S ovakvim detaljima koji izgledaju kao zmajeva koža.
Meni je neugodno glumiti likove koji su previše sretni.
Moraš se uživjeti u svoje likove i moraš suosjećati s njima
da bi se mogao boriti za njih,
da bi ih mogao glumiti.
A ako se u potpunosti posvetiš tome,
čeka te pravo blago.
Vidi tko nam stiže! Kako si?
Dobro sam.
O, da. Što ti kažeš?
- Sjajno je. - Da.
Jako je savitljivo. Sjajno.
Da.
Mogu li vidjeti koji izraz lica?
Da.
- Da. - Bokte mazo.
Savršeno je. I dalje si Vecna, samo Vecna 2.0.
- Kako se osjećaš? - Dobro.
Isto mi je. Znam točno što mogu očekivati.
- Pokret. - Što pokazati. Da.
Izgleda predivno, Barrie. To želim u krupnom planu.
Većina se maske sjaji,
ali pokušali smo zadržati ovu pougljenu, tamniju masu.
Neka područja na koži više su nagorjela
i imamo malo svježe krvi unutra.
Da, to je zakon.
Sinoć su mi sinule sjajne ideje.
Mislim da je jako zanimljivo
što se u mislima vratio kući.
Mogao je bilo kamo. Ovo je izbor. Možeš biti bilo gdje.
- Da. - Odlučio se vratiti kući.
I živi u istoj kući. Kao da to postaje
savršena vizija onoga što je želio da bude, a nikad nije bilo.
- To je dobro. - Zato je ljudski.
Da. I što si želio da tvoj tata bude. Da.
Tako je. A ovo su moje... I nisam imao prijatelja.
- Samo je Patty bila draga prema meni. - Da.
Sjajno. To je sjajan način... Sviđa mi se.
To je zbilja, zar ne? Čini se mnogo... stvarnijim.
- I tužno je. - I tužno je.
To mu daje svrhu, što je divno.
Kad se u 4. sezoni pojavio Vecna kao naš veliki zlikovac...
ART DIREKTOR VIZUALNIH EFEKATA
...braća su mi se obratila da osmislim to stvorenje.
Sigurno smo prošli stotinjak različitih rješenja.
Od osobe koja je potpuno odjevena i ima plašt
do nekoga tko je zbilja bolestan.
Naposljetku smo dodali vitice kao nekakvu njegovu bolest
i onda je to zbilja kliknulo.
MAC-Z u četvrtoj epizodi, cijela ta sekvenca
kad Vecna izlazi... Mislim da će to biti nešto kultno.
Dufferi vole pomicati kameru na vrlo izražajan način.
Rijetke su scene gdje nema nekog ambicioznog
ili izazovnog elementa koji treba unaprijed razraditi.
Kameru volimo držati blizu glumaca
jer to stvara osjećaj bliskosti.
Obično smo na metar do metar i pol, kao kad vodite razgovor.
No zato se koristi malo širi objektiv
da ne ispadnete uvijek ovakvi.
Pa na kraju vidite i više pozadine.
Kod bitke u MAC-Z-u otišli smo korak dalje
s objektivom od 18 milimetara.
Približi te glumcima, a istodobno stekneš dojam što je oko tebe.
Možemo li samo prošetati tim prostorom?
Naravno.
GLAVNI SNIMATELJ / STEADICAM
Našao sam se s Hirom da pokušam shvatiti koreografiju koju je stvarao
i da sve to unaprijed upamtim.
Kako se kretati s kamerom kroz te prostore
bez ikakvih sudaranja i da sve bude savršeno?
Jer braća žele savršeno kretanje kamere u svakom kadru.
Ovdje stražar govori: „Hej, idemo!”
Bum! Likvidiraju ga.
A onda idemo uzbrdo.
Kao dijete sam se bavio plesom
pa sam znao da za to moram biti spreman i fizički i mentalno.
Iza Humveeja.
Proviri...
A onda...
Naposljetku, sve je koreografija.
Ako ti je partner glumac, moraš predvidjeti što će učiniti.
Dobro.
Ideš, miki.
Zakon. Dobro.
Svakako moram doznati
kako će izgledati plan proba za MAC-Z.
Sigurno nemamo dovoljno kaskadera.
- To je golema scena. - Da.
Ne znam možemo li uopće ovdje okupiti toliko ljudi.
Imamo 75 statista za vojnike i 50 kaskadera... Da. Ludo.
PUBLICIST PRODUKCIJE
Ovo nam je najskuplje dosad?
Akcija, okret!
Priprema, pozor, sad!
Svi ti ljudi koji dolaze niotkuda. Izgleda kao da čekaju.
Trebaju proći pokraj nečega.
Predložio bih... Možda vojni kamion?
Uključit ćemo specijalne efekte u ovu probu?
Da.
Želimo neku verziju generalne probe.
2. EKIPA, POMOĆNIK REDATELJA
Neka sve bude na svome mjestu. Da budemo što uvježbaniji
kad glavna ekipa dođe na sljedeća dva tjedna.
Raziđite se. Hvala. Slijedi proba.
- Je li teška? - Da.
- Zbilja je super. - O, Bože!
Natrag!
To je dobro.
Kako si? Dobro?
Vidiš li djecu?
- Dobro izgleda. - Da.
To bismo čak mogli pomaknuti malo dalje u ovu stranu.
- Dobro. - Znaš?
„Četvrto poglavlje: Čarobnjak.”
Čelična ploča trzajem se podigne uz gromoglasan zveket.
Vojnici pripreme puške.
Podignite puške. Na mjesta, molim!
Nikad nismo radili nešto tako složeno.
I nikad nismo uključili toliko ljudi u jednu sekvencu.
Htjeli smo spektakl,
ali mislim da smo podcijenili koliko će to biti komplicirano.
Zadnji Demogorgon koji stigne iskočit će odande i zgnječiti stražara.
Kad se to dogodi, bježite ovuda.
Ondje su Demogorgoni.
A kad ovaj Demogorgon sredi sve tipove, vi ste stali ovdje.
Ramirez prolazi. Tad se ti oglasiš.
- Pokušavaš naći rutu za bijeg. - Da.
- Hej. Kako ide? - Hej.
- Oprosti, dogovaramo početak. - Ne, sjajno.
- Ali trebamo te da pomogneš... - Noi. Znam.
Kaskaderi, ovamo. Na svoja mjesta.
Prva ekipa gleda. Evo ovdje.
Proba!
Gledajte, ljudi. Giancarlo, Alyssa, gledajte svoje dublere.
Skok! Spremni i skok!
Pazi!
Tako ambiciozna sekvenca.
Pet kontinuiranih kadrova montiranih da izgledaju kao jedan dugi.
Izvucite se i krenite.
Kontinuirani kadar prikuje publiku.
Stvara napetost jer si cijelo vrijeme s likovima.
Nema pokrivanja ni rezova.
Gledaš kako se sve odvija pred tvojim očima.
Neka se suvišni udalje. Slijedi kompletna proba prve ekipe.
Otiđite ako ne morate biti ovdje.
Već nas je i ovako dovoljno.
Spremni i... Justin!
Skok!
Razmišljam o ovoj rečenici i hoćeš li je...
Preskočio si je u pripremama, ali to nije uklesano u kamenu.
Mislim da moraš imati trenutak s tom djecom.
Isprobao bih to kako smo i zamislili. Ovdje.
Okret!
Idemo odavde. Budite blizu, pogled dolje. Jasno?
- Demogorgon! - Spremni. Tri, dva, jedan, idemo!
Sagni se!
Moj lik ovu djecu spašava od smrti, što je zabavno.
Mike postane vođa.
To već dugo nismo vidjeli.
Slušajte me! Gledajte mene!
Dobro ga imitiraš.
Hvala. Trebao sam biti glumac.
Ponosi se onime što jesi.
Ja... Hvala.
Spremni i akcija!
Idemo odavde, u redu? Držite se blizu, gledajte mene. Jasno?
- Demogorgon! - Tri, dva, jedan, idemo!
- Dolje! - Pazi!
Ovdje je nekako mrtvo.
Opala!
Rez.
Je li vam tko rekao da se možda osvrnete?
Da.
Čudovišta, pucnjava koju nećete čuti, ali zamislite bum, bum... posvuda.
Kaos. Vojnici se deru, vrište, sve to.
- Sve jasno. - Dobro.
U ratnoj ste zoni.
Što radi taj tip koji samo šeće?
Gledaju Demogorgona kojeg ne vidimo.
O, Bože. Mislim... bolje je. Što vi kažete?
Mislim da može biti bolje.
Vrati se na ovu mrtvu točku.
Čini mi se kao da trebate dodati ljude.
Tako je prazno.
Ondje je i Demogorgon.
A onda onamo. Onamo?
- Onda kažem „spreman” i ostanem ovdje. - Da, a ja ću doći iza tebe.
Spremni i akcija!
- Tri, dva, jedan... - I akcija!
Stani.
Iznova!
- Hiro? - Da, gospodine.
Drugi je put kasnilo.
- Krenut ću ranije. - Hvala.
Dogovoreno.
Spremni i akcija!
- Tri, dva, jedan, sad! - Ne, hej!
Akcija.
- Rez, rez. - Rez!
Snimamo.
Osma klapa.
Stari, ovo ne može potrajati dulje od onog sinoć.
- Tudor će viknuti „akcija”. - Da.
A ja: „Tri, dva, jedan, kreni.”
Morate reagirati, ali i biti brzi.
U redu, idemo. Kamera se diže.
- Riješili smo neke druge probleme. - Da.
Riješili smo sve probleme koje smo stvorili. Idemo, ljudi.
OK. Trgovina Radio Shack. Budemo li brzi, uspjet ćemo.
Idite u tunele i bježite. Dobro?
Ne znam je li bilo napeto kao u onom pokušaju. Osmom.
Kao da je nešto bilo...
Živo? Ili nam je već dosadilo?
Ovo je deseti pokušaj?
- Osmi. - Osmi?
- Još smo na osmom. - Ovo je osmi.
- Stani! - Mislim da ta mala mana prolazi.
- Prigušit ćemo to. - Da.
- Jedva se primijeti. - Dobro.
- Mislite da je osmi najbolji? - Da.
Svi smo to mislili još dok smo snimali.
Kad tu sekvencu gledaš na papiru,
pomisliš: „Ne, ovo će biti nemoguće.”
Ali uspjeli smo.
Sad nam je u opisu posla i to da se razumijemo u meteorologiju.
2. POMOĆNIK REDATELJA
Možda nam se posreći.
- Da, neizbježno je. - Da.
Reci im odmah jer ti dečki moraju hodati dotamo.
Hej, Mike, neka krenu do lokacije 14-15.
Kaskaderi moji, idemo svi polako na lokaciju 14-15.
Ne.
- Ovo je vrijeme poludjelo. - Totalno.
Posljednjih devet od deset noći udarale su munje.
Da. Samo u srijedu nismo imali problema s vremenskim prilikama.
Istina.
Kako god ih želiš podići...
Jednom rukom.
I akcija.
Tri, dva, jedan, kreni!
I spusti!
Da. O, da.
Dobro, rez.
Nije loše.
Da, kao da napadaš Demogorgona. Vidiš ga.
I onda kreneš onamo.
Ideš!
- Adrenalin ne popušta. - Da.
Jer ovdje smo svaku noć i radimo sve te kul stvari.
- Jednu za drugom. - Velike akcijske sekvence. Da.
Nema vremena da te pusti.
Dobro. Stiže plamen, ljudi. Sad smo jako blizu. Hvala.
Spremni i akcija!
U redu, rez.
- Rez. Spremi. - Rez.
Ove je godine bilo toliko toga što nikad prije nisam radio
kao glumac ili u ovoj ulozi.
Will je uvijek bio slabić.
Ismijavali su ga i uvijek se osjećao drukčijim.
A ove sezone može se boriti protiv tog čudovišta,
ali i s nekim demonima u sebi, bori se sa svojom seksualnošću.
U neku ruku postaje superjunak.
Ove sam sezone povezaniji s Vecnom.
Znam više
pa lik mogu
utjeloviti lakše i moćnije.
Opisao sam to Noi.
Možemo imati te divne trenutke gdje izlazimo iz sebe samih.
Ne pritišćem. Ne trudim se.
Ne forsiram to.
I možeš osjetiti da si postao taj medij.
Nakon svih tih godina
napokon dobiva priliku da prebrodi sve te trenutke.
Iz ljubavi prema tim ljudima nalazi tu moć.
Zbilja je fora kako su to napisali.
Vecna spušta ruku i Will pada na ruke i koljena.
Dok Will hvata zrak, zadihan i blijed od šoka, Vecna odlazi.
Prolazi kroz vrata i opet nestaje u Naopakom svijetu.
Will polako podiže ruke
i Demogorgoni se istodobno odižu od tla.
To on radi.
Mike, Lucas i Robin skamenjeni gledaju
dok neka moćna sila nasilno ubija čudovišta.
Will pada na koljena nasred bojišta u plamenu.
Oči su mu se vratile u normalu, ali sada zrače smirenošću i snagom.
Sad on ima kontrolu. On je čarobnjak.
To je snimljeno.
Gotovo je.
- Mislim da smo na 118. danu. - Na 117.
Na 117. Znači da smo na pola puta.
Imamo još samo šest mjeseci.
Vidi sve te papiriće.
POMOĆNA PRODUCENTICA
Pokušat ćemo upamtiti cijeli ostatak ove sezone
i razumjeti ga.
Ali imate li scenarij?
Ne. Nemamo ga.
Dobro, ja ću to.
- Šesta epizoda, crkveno groblje. - Crkveno groblje.
Unutrašnjost Hopperove kolibe, šesta i sedma.
Unutrašnjost knjižnice u Hawkinsu.
Plavi zaslon, Holly pada.
Sedma, u kući Creelovih. A šesta...
Unutrašnjost postaje, sedma. A unutrašnjost špilje, šesta.
U srijedu snimamo osmu. Špilja.
- Osma epizoda je crvena. - Uzbudljivo. Osma epizoda.
Crveno za uzbunu.
CRVENA PRAZNINA ŠPILJA
EKSTERIJER - ŠPILJA
Danas je zanimljiv dan.
Snimamo osmu epizodu koja još nije do kraja napisana.
Spojler.
Pa ni mi posve ne znamo što se događa.
Svi na setu hodaju uokolo s crvenim stranicama scenarija.
Ne želiš previše preskakati tijek priče jer će se glumci zbuniti.
Nisu iskusili određene događaje ili osjećaje.
Ali ljetni elementi iz osme epizode moraju se snimiti sada.
Osmu nisam pročitao do kraja.
A upravo je snimamo.
Ovakvo što nikad nisam radio.
GLAVNA FRIZERKA
Čudno je skočiti u osmu.
Da.
Ne sviđa mi se.
- Ne sviđa mi se. Moram biti iskren. - Što se mora, mora se.
Idemo. Spremni i akcija!
Hajde, moramo ići. Hajde!
- Rez. - Rez!
- Opet. Idemo. - Snimamo.
Idemo. Snimamo.
- Snimamo. - Snimamo.
Moraš je napeti.
Ne! Ne tako blizu.
Čekaj, Bezdan je...
Oprosti, Bezdan je... Hilary, imaš li onaj crtež?
Ovo je Hawkins, ovo je Naopaki svijet.
Ovo su zidovi od mesa.
Bože dragi.
A to je... Ovo je Bezdan.
Bezdan je... Čekaj, dobro. Gdje...
- Kao da je na nebu. - Na nebu je.
Temelji li se ovo
na znanstvenoj teoriji?
Sve je vrlo realno.
Savjetujete li se s nekim?
Kad pročitate osmu, imat će više smisla.
Vjerojatno će imati 120 stranica.
- Možda 115? - Ma kakvi, stari.
Stari, moramo je skratiti.
Stalno su nas pritiskali.
I produkcija i Netflix tražili su osmu epizodu.
Nikad se nismo našli u težim okolnostima za pisanje scenarija.
Ne samo zbog pritiska da scenarij bude dobar.
Nikad se nije dizala tolika prašina oko serije.
Ni na jednoj epizodi nismo toliko radili sa scenaristima.
Analizirali smo scenarij, brusili ga da bude što bolji.
Iskren pristup ovoj seriji uvijek je funkcionirao za nas.
„Šesto poglavlje: Bijeg iz Camazotza.”
Nagli rez na Maxinu glavu koja poskakuje gore-dolje.
Lucas je nosi dok trči niz hodnik.
Kasetofon mu visi preko ramena.
Suosjećam s tobom. Sigurno je gadno...
Dan počinje velikim, kompliciranim kontinuiranim kadrom.
- Ako se umoriš... - Reći ću vam.
- Snimamo. - Pozor.
Pozor i... dizalo.
Kad režirate,
vaš je posao često da to ispadne bolje od scenarija.
- Idemo! - Idemo!
Ali ovi scenariji, od početka do kraja,
od 2014. do danas,
oduvijek su bili toliko sjajni da je moj posao da ih dostojno prikažem.
- Rez! - Rez, rez.
Caleb je faca.
Ovo nije lako.
Vidi ti to. Bum!
Sjajno.
- Koliko pokušaja... Ovo je šesti? - Šest.
- Da. - Da, čovječe.
- Ne, u redu je. - Ovo je šesti.
Točno znam kako to montirati. U redu je. Bravo, ljudi. Bravo!
Svaka serija ima neki svoj ritam.
To je poput frekvencije.
Ritam scene znaš tek kad si u njoj.
Glumci izvuku neku kemiju iz nje.
I redatelji te usmjere
kako što izvesti. Glumci onda na temelju toga stvaraju ritam.
- Ovo odradimo odmah. - Dobro.
A onda idemo na eksploziju.
- Svakako ih označi. - Hoću. U redu.
Zulu, je li prekasno pitati može li se četvrti prozor razbiti?
- Nikad nije prekasno. - U redu.
Prepusti to meni.
Imam pitanje.
U zajedničkim scenama to se nije spominjalo.
- Nitko ne zna da hodamo. - Da.
- Pa ni Caleb. - Da.
Mogu li ja...
Ovu bih scenu odglumila šapatom.
- Da. - Ovako bih to.
- Da. Dobro. - U redu je?
Da. Piše da se primite za ruke, zar ne?
- Možemo. - Da.
- Ovdje negdje. - Sjajno.
- Dobro. Tako ćemo. - Kul.
U redu, ekipa. Bit će kaos, ali snimimo to.
Zadnje provjere, molim.
Maknut ću oznake.
Tri, dva jedan!
Kad završe s tim prozorima,
bacit ću još krhotina po sušilici, pa i straga.
Stephanie... Oprosti. Mislim da možeš ići i šire.
Krvi može biti i na ovom svjetlijem dijelu.
- Dobro. - Čak i ondje. S obje strane.
Samo je sušilica trebala eksplodirati, ali riječ je o ovoj seriji i svi su rekli:
„Ako već sušilicu dižemo u zrak, raznesimo i ove prozore.”
Ne radite često na seriji
gdje postoji takva fleksibilnost i volja za tolikom izvrsnošću.
STRAGA 3 - LIJEVO - RAZINA 6
INTERIJER - STABLO PATNJE
Zadnji.
Hej, ljudi.
Smiješak!
- Je li gorko-slatko? - Gorko-slatko.
Ovo je naš život već šest tjedana, a sad je gotovo.
Prelazimo na sljedeću fazu.
Hej, Adame, preko tračnice odmah iza tebe.
Okreni se.
INTERIJER - LABOS U HAWKINSU SOBA KOJA SE TOPI
Lik Nancy kaže „sranje” ili „stvar”?
Nikad je nisam čuo da psuje. Ali možda griješim.
Da, ali kad ona psuje, onda ga psuje.
Da. „Čini li se to meni ili je ova stvar sve gušća?” Dobro.
- Spremni! I osjeti! Osjeti! - Tri, dva, jedan, kreni!
Hajde! Krenite!
Krenite!
Ne čini ti se!
Ima li koga?!
Upomoć!
- Upomoć! - Upomoć!
Rez.
Ova sluz?
Bože, zbilja...
Nije dovoljno kašasta.
Da, izgleda nekako rijetko.
Jako to dobro fingiraju.
Morat ćemo se osloniti na efekte više nego što sam htio.
A najtužnije je
što je na testiranjima to uvijek izgledalo kao sluz.
Izgleda baš kao voda. To nije ni blizu onome što tražimo.
Kad režiraš i kad nešto vodiš,
možeš se temeljito pripremiti, kao što ja to radim.
Ali kad se nađeš u situaciji da nešto ne funkcionira,
ne možeš imati ispad bijesa.
Ne možeš odustati. Ne možeš sve prekinuti.
Danas moramo snimati.
I moram vjerno prikazati priču.
Znam da je naposljetku važno samo ono što je u montaži,
a ne ono što se događa na setu.
Zato se odmah prebacim na učinkovito rješavanje problema.
Snimat ću iz ovog kuta.
Držat ću se toga dok ne riješim problem.
A ako ovo spojim i to je sve što publika vidi,
nikad neće saznati da smo danas podbacili.
Kadrovi su ti fantastični.
Razočaran sam. Nema... 'Bemti.
Tako smo se mi osjećali jučer u devet ujutro.
- Vidi mi razinu stresa. - Ovo je samo danas?
- Pod stresom sam već 3,5 sata. - Zašto imaš takve oscilacije?
ASISTENTICA BRAĆE
- Bio si opušten jutros u sedam. - Tad sam spavao.
Pod stresom sam od trenutka kad sam se probudio.
ZAJEDNIČKO ČITANJE SCENARIJA ZA 8. EPIZODU
Pročitajmo posljednju epizodu Stranger Thingsa. Hoćemo li?
Dođite, ljudi. Dođite.
Godinu smo dana živjeli u neizvjesnosti.
To je bilo mučenje.
Čitanje te epizode predstavlja službeni oproštaj od našeg djetinjstva.
- Brett, nema varanja. - Ha?
- Nema varanja. - Nema varanja?
- Želiš da svi čitamo istodobno? - Da. Mislim da ćemo samo...
prijeći na stvar.
Završili smo u srijedu. Ovo je tek izašlo.
- Govor! - Da.
- Govor? - Da!
Razmišljali smo o tome, ali čini mi se da...
Sve što želimo reći o ovom iskustvu, seriji,
likovima i svemu... Sve je u scenariju.
A Ross i ja nismo toliko elokventni. Bolje nam ide pisanje.
Radije bismo da ga pročitamo.
„Osmo poglavlje: Naš svijet.” To je to. Dobro.
Ispred MAC-Z-a smo. Zvjezdana noć. Ispod su vrata u pukotini.
Membrana je još rasporena otkako se kamion probio kroz nju.
Dok se golemi planet nastavlja neumoljivo spuštati
na putanji sudara s Hawkinsom,
posljednji put kreće uvodna špica.
A onda...
Steve hvata dah. Njiše se u zraku, naizgled ga ništa ne drži.
Ne!
No onda se kamera podiže i otkriva
da ga ruka čvrsto drži za zapešće. To je Jonathan.
Uhvatio ga je.
Henry ugleda Jedanaest kako ulazi u dnevnu sobu.
Trenutak je napet. Henry vidi sestru nakon jako dugo vremena.
Glas mu drhti od bijesa.
Gdje su?
S Max. Na sigurnom.
Vecna se pojavi iza Hoppera, jedva vidljiv u magli.
Hopper ga osjeti i otvori vatru. Bum, bum, bum.
Ali njegovi meci nisu pogodili Vecnu.
Probili su izolacijsku komoru. Voda curi iz rupa od metaka.
U panici pojuri naprijed.
Otvara komoru i nalazi Jedanaest kako pluta u krvavoj vodi.
- Ne, ne. - Tijelo joj je izrešetano.
- Okreće pištolj i lupa o staklo. - Ne, ne. Ajme!
Trebam nešto od tog oružja!
Nancy uzdahne. Pruža Mikeu nešto nalik na Magnum
i pojas s crvenim čahurama. Mike ne može vjerovati.
Ti bokca! Hvala!
Ona kimne i nastavi svojim putem. Mike stavi pojas.
To su rakete.
Kad si me našao u šumi, bila sam dijete.
Bojala sam se. Nisam razumjela ovaj svijet.
Nisam razumjela ljude.
Ali primio si me k sebi i poučio me.
Štitio me. Odgojio me. Postao si mi tata.
Nemoj! Molim te, nemoj.
Moraš im pomoći da shvate.
- Pomozi im da shvate moj izbor. - Ali ja ne shvaćam.
Volim te, Mike.
Molim te, ne ostavljaj me, Je.
Kroz jecaje viče iz sveg glasa.
Je!
Lucas stavi ruku oko Maxina struka.
Dobro, sad si se sigurno prenaglio.
Ne mogu si pomoći. Izgledaš baš seksi.
A ti izgledaš baš blentavo.
Osmijeh, a onda se ljube i ljube. O, da!
Zaboravi vražju plahtu.
Previše je svjetla. Treba ga prigušiti.
Nije ti ovo Kum. Još jedan pokušaj.
Imaš još jedan pokušaj, Jonathane!
Fućkaš ovu školu. Fućkaš sustav.
Fućkaš konformizam.
Fućkaš sve i svakoga tko nas želi kočiti i rastaviti
jer ovo je naša godina.
Daje znak bendu koji zasvira „At Last” Ette James.
Joyce se ne stigne ni snaći, a on već kleči pred njom.
- Bože dragi. - Hej, stari!
Drži skroman, no lijep zaručnički prsten.
- O, Bože! - Ideš!
Joyce Byers...
Joyce Byers.
Hoćeš li ostatak života provesti
sa starim, umornim, tvrdoglavim, mrzovoljnim pasjim skotom
koji te jako, jako voli?
- Suznih očiju kimne glavom. - O, Bože.
Da, hoću.
Hopper ustane, pruži ruku.
Dok Mike i Kayeva panično traže Jedanaest,
ugledamo Radio Shack.
Čarolija nevidljivosti.
Vrata trgovine kao da je duh otvorio. To je Jedanaest.
Sad svi plaču, ali baš u tom trenutku
Karen otvara vrata podruma i poviče...
- Isuse! - O, Karen!
Društvo! Što se događa? Lazanje se hlade.
Mike s vrha stuba gleda Holly i njezine prijatelje.
Zvuk zafrkancije i smijeha ispuni podrum.
Isti su kao on i njegovi prijatelji prije toliko godina.
Trenutak tuge dok se Mike prisjeća svog djetinjstva.
Onda tuga nestane i razvuče se osmijeh na licu.
Odlazi
i zatvara vrata podruma.
Kraj serije.
Kul.
Hvala.
Čovječe.
Sad to samo moramo snimiti.
Bila je prava katarza napisati tu posljednju scenu
i bilo je jako teško
pisati posljednje retke koje će ti likovi ikada izgovoriti.
Najviše se sjećam kako smo napisali „kraj serije”.
Te dvije riječi najviše su utjecale na nas.
A to smo učinili dok je snimanje još trajalo.
Zašto? O, ne.
EKSTERIJER - CRVENA PUSTINJA
Ponosimo se time što je serija tijekom svih devet godina
imala obrate u pogledu pripovijedanja.
Mislim da ljudi vole autentičnost serije.
Tako je serija u prvome redu i nastala.
Pokušavamo slušati instinkt. Kad se čini ispravnim, bacimo se na to.
Umjetnici koji su mi uzor
prije svega su vjerni sebi.
BEZDAN - STABLO PATNJE
Što je ovo?
Samo hrpa otpada.
Ova je serija jedinstvena.
Pružila nam se prilika
da izgradimo nevjerojatan broj visokokvalitetnih setova.
U današnje doba to je prava rijetkost.
Kod većine drugih serija kažu: „Izgradit ćemo manji broj setova,
za ostalo imamo vizualne efekte.”
No braći je bilo važno da imaju to fizičko igralište.
Morat ćemo riješiti s braćom
kamo ide to plavo i koliko će biti dugačko.
- Da. - Bit će...
- To je... - Da, bit će...
Bit će nekih problema oko poimanja prostora.
Mislim da govorimo o...
Kad je riječ o udaljenosti,
najmanje 18 metara plavoga.
I to 18 m plavoga ondje i isto toliko ondje.
Da, naravno da se ponosim ovime.
Nevjerojatno je postignuće
da se ovo nije otelo kontroli i pretvorilo u katastrofu.
A činilo se kao da bi moglo.
Ne znam što ćemo nakon ovoga.
Što god radili, bit će dosadno.
Što ima?
- Corey, možemo dobiti radne verzije? - Pogledaj ovo.
- Natalia kao Ripley. - Ideš!
- To! - Nismo ponijeli dovoljno oružja.
U prvoj sezoni sve se moralo izvoditi na setu.
Ali sad imamo čudovište visoko kao tri zgrade.
Naravno da tu uskače računalna grafika.
No istodobno smo s glumcima na otvorenom. Nismo u studiju.
Što je opipljivije,
svima je lakše da se užive u scenu.
O, ne! O, ne! O, ne!
To! Bolesno, čovječe.
Moramo krenuti.
Katkad animiraju tvoje poteze, izraze lica, pokrete.
Predviđaju što ćeš učiniti.
Želite li ovu facu kad se okrenem?
Mislim da im to nije cilj, ali nekako mislim
da o tome želim odlučivati na licu mjesta.
- Dobro. Hvala, dečki. - Idemo. Spremni?
Tri, dva, jedan, akcija! Bum!
Bum!
I... bum!
To je bilo tako blizu. Rez!
Ovo zadnje bilo je tako brzo.
Kad radite s plavim zaslonom, to obično ne ispadne loše,
ali ako je ikako moguće, izbjegavamo ga.
Iskreno, Ross i ja imamo puno problema s kadriranjem
kad gledamo glumca ispred plavog zaslona.
Ne razaznajem što izgleda dobro, a što ne.
Nick, možeš li malo...
Kad tresne gromada, možeš li malo protresti kameru?
- Spremni? - Spremni, proba i akcija!
Urlik!
I gromada!
- I... Da, brišite odavde. Samo... - Idemo!
- Kuda? - I brišite odande.
- Kuda? - Prekinite probu.
Natrag?
Utrčavamo li u ovaj kadar i već smo je vidjeli?
Ne, bježimo od tog stvora. Motivacija nam je...
- Udaljavate se. - Više ne juri za nama.
Da, tako je.
- Onda netko pogleda i vidi Jedanaest. - Jesmo li... Da.
Ames, gdje je čudovište?
- Oni bježe. Je li tako? - Da.
- Gdje je? - Gledali su ovamo. Čudovište je sad...
To sam i mislio. Dobro.
Tim za efekte mora sve podsjećati
i pomoći svima da u obzir uzmu aspekte kojih još nema,
ali koji će biti uključeni u final.
Tako da sve izgleda
kao da je kadrirano i snimljeno s namjerom da to bude ondje.
- Gdje je ona? - Na tri sata.
Gledali su ovamo jer ona baci kamen iz tog smjera.
- Zanimljivo. - Da.
- Hej, ljudi. Dobro. - Zbunjena sam.
Malo mi je jasnije. Ovo će sve olakšati.
Dok trčite u ovom smjeru,
Jedanaest je ovdje.
- Dobro. - Čudovište je ovdje.
Svi je redom vidite i usporite.
To ima smisla.
Idemo. Spremni! I urlik!
- Sad. - Dolazi po vas! I gromada!
Nisam do kraja posložio sve što ovdje želim učiniti.
Večeras se igram
da shvatim što ovdje pali
i da smislim zabavne, nove ideje koje će oduševiti braću.
Vole nasilje. Ako osmislimo dobre nasilne napade
i to bude divljački, mislim da će proći.
- Da. - Da.
Mislim da ima mnogo zbilja divljačkih prilika.
- Da. - Da.
INTERIJER - STABLO PATNJE
Onda ona...
Shannon, uskoči mi kao Jedanaest.
- Baci moći na Vecnu. - Dobro.
Bum, on klizi natrag.
Ispucava vitice na nju, a ona će se izmaknuti.
Možda.
Sad!
Možda ćeš se najprije morati odmotati
pa da te ponovno povuče i onda...
To je kul.
- Bum! - To.
Ali idem unatrag.
Imam početak i imam sâm kraj.
Nemam sredinu... još.
Da vidimo ovo.
Ovo će biti kosti koje se probijaju,
a ovi će zubi stršati po cijelom setu.
Taj i onaj...
Ti su mi najdraži.
Da, iz ovog kuta, taj izgleda izvrsno.
A kad ga još premažu žutim šelakom,
to zbilja funkcionira.
Trudim se da izgleda
kao meso, ali ne ljudsko meso, jer bi onda izgledalo kao veliko stopalo.
Uvijek radim nešto odvratno.
Još nisu dovršili oblikovanje.
Neće biti gotovi do kraja sljedećeg tjedna
pa ćemo mi imati...
SLIKARSKI ODJEL
...tjedan i pol, mislim.
Nadam se da će se sve poklopiti.
Predivno je. Ponosim se tom ekipom.
Kao da je kraj jedne ere. Ovo je kraj divovskog...
- Možda izrađujemo posljednji divovski set. - Da.
- To je izgubljeno umijeće. - Iz prošlih vremena.
Dobro jutro svima!
Napokon smo u Stablu patnje.
Divan rad naših kipara, slikara, umjetničkog odjela, Chrisa i tima.
Nevjerojatno! Sjajno odrađeno, ljudi. Uistinu predivan set.
- Kad ste počeli raditi na tome? - Prije četiri mjeseca, zar ne?
Tad sam ja otprilike pomislila:
„Bože, ovo je veliko kao nogometno igralište.”
Mislim da smo Melissa i ja vjerojatno prije pet mjeseci
uistinu počeli svoj proces planiranja.
Jesi li ikad bio nervozan?
Vjerojatno. Ali ne sjećam se.
- Da. - Vjerojatno.
Kad pogledaš slike,
ti već imaš neku ideju u glavi kako to ostvariti.
Jer ja sam to pogledala i pomislila...
Da. Totalno.
„Ne znam, zaboravi. Ništa od toga.”
Bilo je posebno. Sasvim mi je u redu ako ovo bude vrhunac moje karijere jer...
- Bilo je sjajno. - Da. Hvala. Zaista sam zahvalan.
„Osmo poglavlje: Naš svijet.”
Vecna staje na noge,
i Jedanaest i Vecna još se jedanput suočavaju.
Jedanaest promatra Vecnin novi, zastrašujući oblik.
- Pogledaj koliko ih je i koliki su. - Bože dragi.
- Bolesno! - Pogledaj ovo.
Jako sam sretna što te prvo vidim ovakvog.
- Tražila si ovo? - Ne.
- Tako je ispalo? - Nikad nisam vidio pola Vecne.
Možda je tako suđeno.
- A onda potres. - Da.
- Pad, pad, pad... - Onda ide lijevo, desno.
Lijevo, desno pa dolje. Čudovište sleti.
U utrobi ste zvijeri, u prsnom košu.
A onda se počne kretati.
Kao nekoć, upotrijebili smo interaktivno svjetlo
koje dolazi izvan seta za dojam da se sjena kreće unutra.
Bila je to pomalo turobna, raspršena, jantarna verzija Sunčeve svjetlosti.
Zamislite da ste na Marsu.
Snimamo!
Lijevo!
Desno!
Lijevo.
- Rez! - Klapa!
- Spreman za gore? - O, da.
- Sve provjeri. - Itekako spreman.
- Dignimo Jamieja. - Spreman sam.
Okrenut ćemo i kameru.
Ovo je bolesno.
Je li ovo najogavnija sezona? S najviše nasilja?
Ne znam je li ogavnija od prošle.
Da, ono s lomljenjem kostiju bilo je prilično ogavno.
Čak i u 2. sezoni, ogavna je samo Bobova smrt.
Neću zaboraviti mamin poziv.
Rekla je: „Pretjerali ste s time.”
- Zbilja? -„Pretjerali ste.”
- To je rekla? - Prestala je gledati nakon Bobove smrti.
- Prestala je gledati! - Ne, gledaju dnevne snimke.
- To je sjajno. - Oni prate dnevne snimke, ja ne.
Vaši roditelji?
Nazovem ih i pitam: „Franku dobro ide?” A oni će: „Odličan je.”
Ne daju upute, nego kažu: „Niste shvatili tu scenu.”
Ono, dođe ti: „Daj, mama! Bože!”
Ma ne komentiraju previše.
Ona gleda dok se ne uvjeri da znamo što radimo.
Proba, spremni i akcija!
I...
odrubljivanje glave i pobjeda.
Tulum! Sredili smo Vecnu!
Twerkajmo Vecni!
Vecna!
- Kako ide? - Kako ide?
Spremni za predstavu?
Svi su emotivni zbog tvoje smrti pa bi trebao...
Da plačem?
- Da plačem? - Ne bi trebao.
- Tu je bilo suza. - Plakat ćemo dok te ubijaju.
- Da? Ljudi iz ekipe? - Da.
-„Drag sam im. Zbilja sam im drag.” - Ali plakali su od sreće.
- I olakšanja. - Olakšanja napetosti... Da.
- Moraš ga ubiti. - Dušo.
Upamti da on nije Jamie.
- Gle kako je odvratan. - Ne želim zamahnuti.
- Nećeš prema njemu. - Dobro.
On neće biti ondje. Sad samo uvježbavamo...
Uvježbavamo dijalog.
- Još malo i gotov si. - Zbilja?
- Dušo! - Kako si?
Bože dragi.
Zar nisi snimala s njim?
Ne. Ovo nam je prvi put da snimamo zajedno.
Spremni i akcija!
Na krivu si se obitelj namjerio.
I odrubljivanje glave.
- I rez. - Rez.
To je rez!
To je to za Jamieja i Stablo patnje! Bravo, Jamie!
Neću ništa reći jer se vidimo u četvrtak. Jebite se svi.
U srijedu. Volim vas. Hvala.
- Volim te. - Hvala, Jamie.
Zakon si. Bravo.
Vidimo se, ljudi. Vidimo se u srijedu.
EKSTERIJER - MAC-Z
- Jamie je gotov. - Kako ste? Završio je?
Gotov je. Svi su ga pitali: „I, kakav je bio osjećaj?”
- Spreman? - Da.
Vozilo će proklizati i ovdje se zaustaviti.
A onda, prije nego što se snađete, vjerojatno za tri sekunde,
ova će se vrata otvoriti i dočekat će vas naoružani vojnici
koji će se derati: „Izlazi!” I počet će vas izvlačiti iz vozila.
Želim to snimiti tako da djeluje stvarno.
Vidimo se poslije.
Dat ću vam znak.
Zapravo, morat ćeš pričekati da oni...
Malo varaš, ali čekaj da ih sve postroje uz kamion.
Dobro.
Spremni i akcija.
To je velika glumačka postava.
Poput golemog putujućeg cirkusa.
Kad se vratiš u seriju i s tim si ljudima, kao da opet imaš 14 godina.
Da, to ostaje zauvijek.
Uz njihovu sam pomoć postao neka vrsta akcijskog junaka.
Osjećam se kao kad sam bio mali.
Glumim lik koji bih poželio glumiti da ovo gledam.
Žao mi je što su ti to učinili.
Meni to neće raditi.
Hvala što si podnio teret...
- Brada nije preživjela. - Moramo je dotjerati.
Svatko može opravdati svoje ponašanje.
Ne moraš znati jesi li dobar ili loš.
Gotovo svaki zlikovac misli da je na neki način dobar.
- I... akcija. - Dufferi nas smatraju sebi ravnima.
Nema boljeg osjećaja nego kad te kao dijete shvaćaju ozbiljno.
Čini mi se da već svi stojite.
Nisam siguran ima li dovoljno vremena. Mislim...
Pomogli su mi da razgovaram s odraslima i izražavam se,
da razradim ideje i razumijem lik.
Duboko ćemo udahnuti. Možda upali, možda ne.
Postoji opća razina poštovanja.
Serija se temelji na povjerenju.
Povjerenju da će svi različiti odjeli imati sinergiju.
Mislim da Stranger Things zato privlači ljude,
jer su svi istinski povezani, čak i iza kulisa.
To je pravi pothvat.
S tim si ljudima stalno u doticaju.
Vidiš ih na njihove dobre i loše dane, a i oni tebe.
Prije mi je bilo jako teško da se nekamo uklopim.
Ali ovdje sam dobrodošla i voljena.
Kao da za sobom ostavljam i dio sebe,
ne samo lik.
Mislim da je to...
pola mog života.
Ovo je završetak serije za neponovljivu Millie Bobby Brown.
Nisam to spremna pustiti.
Dame i gospodo, to je završetak serije...
za Charlieja, Nataliju, Joea i Mayu.
Na ovome ima toliko posla kad mi nismo ovdje.
Hvala svima, od srca.
PROSINAC 2024.
Sretan zadnji dan.
Sretan zadnji dan!
- Hej, kompa. - Hej.
Dobro jutro. Još 15 sati plakanja.
Baš sam htjela reći da je cijeli dan pred nama.
Ne možeš već sad biti emotivna.
- Stinky me prva raspekmezila. Oprosti. - Bože dragi.
Nemoj, Stacey, nemoj.
Oprosti.
- Imaš još 12 sati. - Tudor me sad sredio.
O, Isuse.
- Sve je u redu. - Kako te Tudor sredio?
- Zagrlio me pa me to načas ponijelo. - O, ne.
Bez brige, ja te neću grliti.
- Sretan zadnji dan. - Sretan zadnji dan.
INTERIJER - PODRUM WHEELEROVIH
Bit će ovo emotivan dan za sve nas, posebice za naše glumce.
Teško je vjerovati da smo uspjeli. Zadnji dan. Počnimo.
- Dan počinjemo dobro raspoloženi. - Da. To sigurno.
Vidjet ćemo kakvi ćemo biti za 12 sati. Tudore!
Sretan zadnji dan.
- Sjajno. - Bajno?
Ma sjajno.
Želim brzinsku fotku. Brzinska fotka.
U redu, privedimo to kraju.
Čekajte Rossa.
- Idemo. - Idemo.
- Nemam neki poseban... - Što?
Samo želim reći da vas volim.
- I mi tebe. - I mi tebe.
- Dobro. To je to. - U redu.
- Sadie će me srediti. - Ajme.
Idemo.
Spremni i akcija.
Hajde.
Ovo znači... Ovime ostavljate...
Ovo je vjerojatno previše... Ali nebitno.
Ostavljate djetinjstvo iza sebe. Opraštate se. To je rastanak.
Ne žurite se. Nećete to samo gurnuti i otići.
Oproštaj s ovim dijelom vašeg života ima neku težinu.
Odložiš knjigu. Onda ćemo se polako odmaknuti.
Zatim gledaš prema stubama.
- I ide švenk. - Sjajno. Zakon.
Snimamo.
Dobro.
Rez.
Dobro, provjerit ćemo.
POSLJEDNJA BRATSKA ZONA? HVALA! MATT + ROSS
- Bilo je sjajno. - Da.
U redu, ljudi!
Ovo je završetak serije za Sadie, Caleba, Gatena, Nou i Finna.
Znam da nešto sigurno dolazi.
Samo sam htio reći da...
U ovoj sam seriji počeo glumiti kad mi je bilo 12 godina.
S ovim ljudima. I...
Zvučat će tužno, ali kad sam bio mali,
nije mi se činilo da imam puno prijatelja.
A kad sam prvi put razgovarao s Dufferima,
činilo se kao da imam prijatelje.
A sad imam puno više prijatelja.
Za glumačku postavu...
Ljudi su se zaljubili u seriju jer su se zaljubili u vas.
Hvala vam što ste unijeli toliko sebe u ovu priču...
Hvala na silnome smijehu, suzama...
Da ja uskočim?
Što ste bili mlađa braća i sestrice koje nikad nismo imali.
Obitelj ste. Volimo vas zauvijek.
Toliko je ljudi ovdje kojima moramo zahvaliti.
Ovo je bez sumnje, bez preuveličavanja,
najbolja ekipa s kojom smo radili.
Svaki smo dan osjećali vašu ljubav i strast.
Ovamo smo došli i uopće nismo znali što radimo.
Učio sam od ekipe.
I stekli smo puno prijatelja.
Ovo je 237. dan.
Imali smo 6725 postavljanja kadra.
To je ukupno 630 sati snimljenog materijala.
Za štrebere, to je petabajt podataka, što je 1000 terabajta.
Da pojasnim, to je samo glavna ekipa. Pa tko zna...
Spremni? Evo. I to je kraj snimanja Stranger Thingsa!
Svi su se iznenadili koliko je emotivan bio rastanak.
Osjećali smo se kao Mike u zadnjim trenucima serije.
Tako je teško to pustiti.
Ali moraš. Moraš nastaviti sa životom.
Svima nam je bilo važno da zaokružimo ovu priču,
ove likove i ovo razdoblje svog života.
Ali sva naša iskustva iz proteklog desetljeća,
svi ludi usponi i padovi,
kaos svega toga, prijatelji koje smo stekli,
uvijek će ostati s nama.
To je uistinu bila pustolovina života.
POSLJEDNJA AVANTURA IZA KULISA STANGER THINGS 5
- Recite Stranger Things! - Stranger Things!
Prijevod titlova: Bernarda Komar