Веднъж си горещ, веднъж студен.
Но си оставаш никакъв.
Изплювам те от устата си! Донеси въже.
Ще се обесиш!
Не, това ще е твърде лесно.
Къде е Песах?
Ще се върне. - Къде е Песах?!
Ще се върне, обещавам ти! Обещавам ти, че ще се върне.
Пропъждам те от "Небе"! Вън!
Накъде? - А вие накъде сте, господине?
До Гданск. - И ние също.
Но наркомана няма да го кача. Само ти и детето.
Това е мъжът ми, не е наркоман.
Отиваме при родителите ми, честна дума!
Добре, качвайте се.
Кърмите ли го, госпожо? - Да.
Заповядайте, хапнете.
Н Е Б Е
Има къща една долу в Ню Орлеан,
"Изгряващото слънце" я зоват...
Там намериха
свойта гибел много бедни момчета...
Боже мили, сред тях съм и аз.
Мойта майка беше шивачка,
нови джинси тя ми уши...
И какво, Азраил?
Как я караш?
Помни! Няма живот извън "Небе".
Благодаря.
Там при касите е малко по-топло.
Температура ли има?
Вкъщи имам лекарства.
Без почивки и нощувки.
Нося каквото трябва за малкия - и чао!
Да, вземаме лекарството и изчезваме.
Влезте де, влезте.
Къде ли съм го... Сетих се!
Знаете ли, и аз живях в този подлез.
Две години. Най-често на вашето място
и при касите, но по-рядко - там може и да те бият.
Виж дали нещо няма да ти свърши работа.
Мамо, вземи си хапчетата.
Няма за какво.
Добре, ще направим така. Оставате, докато малкият се оправи.
Какво искате за обед?
Кюфтета?
Или кюфтета.
Там е банята.
Ще ми помогнеш ли да си намеря работа?
О, ти можеш да говориш!
Какво още можеш да правиш?
Имам книжка.
Някога следвах.
Но май това няма значение.
Няма.
Мога да работя всичко.
Трябва ли ви още нещо?
Е, наспете се и...
Утре ще измислим нещо.
Себа...
Ти спеше, ядеше, молеше се с нас.
После избяга,
върна се уплашен.
Тихо, тихо...
После отново помогна на Анета да избяга с нашето дете.
Наказах те.
И ти още не знаеш какво е добро и какво е зло.
Какъв си ти, човече?
Пачавра ли си?
Такъв си.
Дебил си, идиот си.
И си мой син.
Слушай ме сега внимателно.
Ще ти позволя да се върнеш в "Небе", с Песах.
Но първо ще трябва да докажеш, че наистина си мой син.
Тихо... Детето спи.
Аз ще им отвлека вниманието.
Бягайте оттук!
Ще ме хванат.
И ще ми вземат Песах.
Ще измисля нещо.
Когато съзнанието е фокусирано върху говоренето без полски звуци,
изчезва разумният подход и в молитвата се отнасяме... ей там.
И се откъсваме от гадостите на всекидневието.
А ти не знаеш ли какво да правиш?
Върви в града и разгласи истината за "Небе".
И доведи тук някоя заблудена овчица.
Не знам дали ще се справя. - Ще се справиш, мамка му.
Ще останем тук до утре, за да се пооправи Песах.
Както искаш. - Сам ли да отида?
Свободен човек си, можеш да отидеш сам.
Това е само сън...
Това е само сън, сън, сън, сън...
Ти само сънуваш.
Само ти се струва.
Само халюцинираш ад и рай.
Събуди се!
Събу...
Каква е тази песен?
Случайна песен.
Няма нищо случайно.
Има само знаци.
Струната ти се скъса. - Не, не се е скъсала.
Ей! Ей, я стига!
Може би все пак да оставите Песах?
Още кашля.
Ало! - Здравей, татко.
Искам да съобщя за отвлечено дете. - Първо моля да се успокоите.
Спокойна съм.
Да започнем отначало. Къде се намирате сега, госпожо?
Не знам. Някъде близо до гарата.
Трябват ни подробности. Откъде се обаждате? От кой град?
Защо си се заключила? - Извинявай, исках да поспя.
Пушиш ли? - Не.
Аз ще си запаля.
Това е единственият порок, който си оставих.
За да ми напомня,
че някога си продавах задника за една цигара.
Там, в същия онзи подлез.
И точно там ме намери Пьотр.
Напикана, оповръщана, насрана.
Попита ме дали съм гладна.
Бях. Но си признах чак на третия път.
Той ми купи нещо за ядене и докато ядях, ми каза...
... че не съм виновна аз.
"Как да не съм виновна аз?
Кой си продава задника за цигари?"
А той казва: "Не си виновна ти.
Виновни са хората, които имат твърде много.
Защото ако хората споделяха с другите,
нямаше да има нито войни, нито глад... Нямаше да има зло.
И на земята щеше да е рай".
Аптека
Ей такова меченце ти купи мама...
Да, да, да... Не ти ли харесва?
Не?
Трябваше да донесеш човек, а не картофи.
Набелязал съм един.
Утре ще го доведа.
Ще приготвя обед.
Искам някак да ви се отблагодаря.
Аз ще ти помогна. - Няма нужда.
Ще се справя.
Да... да... да...
Да, мило... да... да...
Олеле, какво стана?
Такова голямо момче...
Хубаво мирише.
Опитай.
Благодаря.
А ти не обичаш ли зеле?
Не може да яде. - Защо?
Кърми. - Детето ще получи колики.
Добре, за мен ще има повече.
А ти нали не кърмиш?
Не...
Да ви е сладко!
Кашляй силно.
Краставички. Друго? - Някакъв сок. Може би роза.
Роза, роза... Ще го вземеш ли?
Или малина. - От малина е много вкусен.
Тогава малинка. Общо 30.
Азраил, тук съм. Погледни ме. Погледни ме!
Себастиан? Здравей! - Какъв Себастиан? Не!
Влезе ли актьорско майсторство? - Не се разсейвай!
Какво ще обичате?
Погледни ме в очите, ако си мъж!
Ела да поговорим.
Ела, ела.
Имаме малко време, тя спи. Ела тук.
Ела да спим.
Него го няма тук.
Благодаря. - Благодаря, довиждане.
Довиждане.
Това моят внук ли е?
Може ли да го взема на ръце?
Мъничкият ми...
Ела при мен... Опа!
Имаш прекрасно синче.
Ела.
А къде е моят син?
Остави ме!
Моля те!
Себастиан... Себастиан, пусни ме, моля те!
Извинявай...
Помогни ми!
Азраиле... Той няма да ти помогне.
Още имаш избор.
Отвъд "Небе" няма живот.
Ето ни.
Тогава мама ми каза,
че лекувате обладани.
Затова дойдох да се изповядам.
Не си спомням други грехове.
Значи това е всичко, така ли?
Сега трябва наистина да се откъснеш от онзи живот.
Прогонвам от теб
всеки нечист дух,
всяка сатанинска сила,
всяко нашествие на пъкления съперник,
всеки легион, всяко събрание и секта...
Та това е била майка ти! Жената, която те е отгледала.
Ти си бил целият й свят.
Знаеш ли защо ни изостави татко?
Защото видя в мен същата онази глупава стара курва, която си ти!
Виж, ти си бил избран.
Пьотр е казал, че имаш дарба да лекуваш.
Може да не си имал никаква дарба. - Имах.
Казах да вървиш в стаята си!
Ти си правил точно това, което той е искал.
Значи ти е казал: "Знам, че те боли. Знам защо".
И това е било достатъчно, така ли?
Та това е било вашето дете!
Защото ако подведеш Пьотр,
ще намеря най-дълбокия кладенец в областта и ще те хвърля в него!
Бой се да не бъдеш изплют!
Пьотр не е Иисус.
... всяко дяволско събрание и секта,
в името и със силата на нашия Господ Иисус Христос, изкорени...
Себастиан!
Татко се върна.
От утре започваме строителството.
Ще бъде величествен храм.
Искам там да се поберат няколко църкви.
Иска ми се да...
Азраил...
Ти се върна.
Моят Азраил.
Моят син.
При нас, както виждаш, всичко е супер.
Както винаги, впрочем.
Ще строим храм.
Бягай!
Още вода!
Помощ!
Много ви обичам.
Но в главата ми е ад.
Какво направи?! "Небе" гори! И сега какво?
Сега какво?!
Ще се опитам да живея. - А досега не си ли живял, а?
Не знам защо си дошъл тук.
Кажи: "Иисусе, спаси ме! Иисусе, спаси ме!"
Защото искам да живея. - Ще живееш!
"Иисусе, спаси ме, защото искам да живея."
Ти имаше своя мир! Никой не ти пречеше.
Искаш да живееш, но страданието ти не иска да живее.
Ще живееш както аз искам да живееш!
А аз не искам да живееш! Разбра ли?
Иисусе, позволи ми да издържа още един ден.
По-силно! - Погледни ме!
Иисусе, позволи ми да издържа... - По-силно, нека те чуе!
Погледни ме! - Иисусе, позволи ми да издържа...
"Иисусе, позволи ми да издържа..." - Иисусе, позволи ми...
Кой е твоят Бог? А?
Не си ти! Не си ти! - Не съм аз?
Иисусе, позволи ми... - По-силно!
Иисусе! Позволи ми да издържа...
Кралю! Кралю, не можем да се справим!
Направи нещо, Кралю! - Какво направи?!
Какво направи, мамка му?!
Това е нашият дом!
Чудо.
Това е чудо!
Това е чудо.
Отче наш, Който си на небесата,
да се свети Твоето име...
Това не е краят на твоята история, Себастиан.
Това е едва първата глава на истинския живот.
И какво? Намери ли нещо?
Не.
И аз не.
А ти?
Господарю мой!
Отче!
Ако си жив, дай ми някакъв знак.
Дай ми знак.
Моля те.
Ей!
Ей, какво правите?
Къде отивате?
Хора!
Та той не е мъртъв!
Той ще се върне при нас!
Крал е жив!
Жив е! Не разбирате ли?
Тази вяра...
В която толкова пъти са повярвали! Тази вяра...
Която толкова пъти са потъпкали! Тази вяра...
Която беше щит и порта! Тази вяра...
Себастиан Келер напусна сектата преди 30 години.
Повечето от близките му се отвърнаха от него.
Хората още виждат в него сектант.
С подкрепата на майка си се бори за нормален живот.
И всеки ден се пита: "Защо влязох в "Небе"?
Себастиан Келер, 54 г.
Превод ЮЛИАНА ТАНЧЕВА
Епизодът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО