Downloaded from YTS.LT
Tätä suojelee punainen,
Official YIFY movies site: YTS.LT
musta ja vihreä risteämässä avaimen kera.
27. LOKAKUUTA 2019 MARK TWAIN -HUUMORIPALKINTO
Olin pehmo lapsena.
Olin herkkä, itkin helposti ja pelkäsin nyrkkitappeluita.
Ja äidilläni oli tapana sanoa, en tiedä muistatko,
mutta sanoit tämän useasti.
Sanoit: "Poika, joskus sinun täytyy olla leijona,
jotta voit olla se lammas, joka oikeasti olet."
Suollan tätä sontaa kuin leijona.
SUORANA MAAMME PÄÄKAUPUNGISTA
SAAPUU PAIKALLE 10. LOKAKUUTA
ESITTÄÄ
"PYSÄYTTÄMÄTÖN *******"
Jou, kiitos.
Kiitos paljon.
Olkaa hyvä, kaikki, istuutukaa.
Rentoutukaa.
Meillä riittää puhuttavaa.
Minun täytyy kertoa teille, miten tämä show sai alkunsa.
Tiedätte, että asun Ohiossa.
Tammikuussa, kun Trump ja Elon -
tekivät tämän DOGE-jutun ja leikkasivat ne valtion työpaikat,
kotikaupunkini asuntomarkkinat romahtivat 20 prosenttia -
ensimmäisellä neljänneksellä. Enkä halua puhua kuin valkoinen.
Mutta sen he tekivät.
Ja sitten kun hän lähetti kansalliskaartin kotikaupunkiini -
ja vei poliisivallan pormestarilta,
me Washingtonissa emme tykkää siitä.
Mutta sitten Ohion kuvernööri lähetti meidän kansalliskaartimme -
valvomaan kotikaupunkiani.
Soitin heille ja sanoin: "Olen tulossa paikalle."
Koska he yrittävät viedä suklaan pois Suklaakaupungista.
Sanoin: "Täytyy palata, kun se on vielä muistamani kaupunki."
Sitten näin Instagramissa protestit D.C.:ssä.
Joukko valkoisia huusi: "Ei meidän kaduillamme!"
"Liian myöhäistä."
Nämä valkoiset ovat linnoittautuneet. "Ei meidän halvatun kaduillamme."
Trump puhui kuin olisi menossa illalliselle.
Ei se niin mene.
Minun on kerrottava teille totuus.
Tätä ei tapahdu vain täällä.
Sitä tapahtuu Kaliforniassa, sitä tapahtuu Oregonissa,
sitä tapahtuu Illinois'ssa, ja sitä tapahtuu Memphisissä.
Memphisissä ehkä tarvitaan sitä.
Ehkette ole käyneet Memphisissä viime aikoina,
mutta se sakki varasti kaksi panssarivaunua kansalliskaartilta,
joten tiedätte jo.
Tiedätte kyllä.
Tulin tänne tappelumielellä, mutta kun ajoin kaupungin läpi,
se näytti siistiltä. Pakko sanoa.
Paljon paremmalta kuin viimeksi.
Tänään näin vain yhden tyypin paskovan kadulle.
Mutta hän noukki sen pussiin.
Odotin toimia kodittomille. Tiedättekö mikä D.C.:ssä on perseestä?
Olemme maan pääkaupunki eikä ketään kiinnosta kodittomat.
Kerron totuuden. Tuntuu että olen ainoa, jota kiinnostaa.
Te ette tiedä tätä, mutta viimeiset kaksi vuotta -
olen salaa työskennellyt Washingtonin kodittomien kanssa -
ja käyttänyt kaksi miljoonaa dollaria kodittomien tukiprojektiini.
Älkää taputtako. En antanut ruokaa tai muuta.
Opetin vain "Thriller"-tanssin.
Ja teille on luvassa iso yllätys halloweenina.
Anteeksi, etten tullut kotiin aiemmin, mutta Ohiossa on ollut kiire.
Monet kysyvät: "Mitä teet siellä?"
Tämä on tosijuttu.
Kerron teille. Kaupunki, jossa olen asunut -
viimeiset 25 vuotta,
ostin valtaosan siitä.
Pidän seudusta.
Ohio rakastaa Trumpia, mutta tämä kaupunki on kuin pieni pikkuruinen -
Bernie Sanders -saari Trump-meressä.
Kaikki valkoiset ovat siellä köyhiä, mutta nämä ovat kivoja, likaisia hippejä.
Valkoisia makuuni.
Ja he pitävät minusta.
Mitä opinkaan liberaaleista valkoisista?
He antavat mustien rellestää,
kunnes ostat valtaosan heidän kaupungistaan.
Sitä karsastettiin.
He tulivat epäluuloisiksi, mutta tiedättekö...
En syytä heitä.
Ihan oikeasti, koska jos olisin valkoinen -
ja kaupunkilaiset olisivat mustia, mitä he sanoisivat?
Että keskiluokkaistan kaupunkia.
Mutta minun toimilleni ei ole sanaa.
Omistan kaiken, aivan kaiken.
Olin nuorena vihainen valkoisille, koska pidin heitä epäreiluina.
Nyt ymmärrän heitä omistusteni kanssa. Se on hauskaa.
Tuntuu hyvältä kävellä valkoisten luo: "Kuulutko sinä tänne?"
"Soitan poliisille." Se on hauskaa.
Omistan niin paljon kiinteistöjä,
että heidän mielestään vastaan heidän hyvinvoinnistaan.
Se on naurettavaa. En minä ole mikään virkamies.
Olen kapitalisti.
Kävelen kadulla omissa oloissani, ja he tulevat avautumaan. "Dave!
Onnea koko halvatun kylän ostamisesta.
Mutta sinun täytyy alkaa miettiä kohtuuhintaisia asuntoja täällä."
"No, itse asiassa minulla on varaa talooni.
Tuo kuulostaa sinun ongelmaltasi.
Koska minulla on varaa sinunkin taloosi.
Joten jos haluat myydä, kerro. Haalin koko kylää.
Haalin koko halvatun kylää."
En tiedä, mistä ne köyhät saivat rahat.
Mutta vähän aikaa sitten he rakensivat upouuden paloaseman aivan tyhjästä.
Ihmettelin, mistä vitusta he saivat rahat.
Ja tiedättekö, mitä he tekivät? Tämä on tosi rasistista.
He huutokauppasivat vanhaa paloasemaa, kun olin poissa kaupungista.
Se on perseestä.
Mutta siihen on liian myöhäistä.
Olen asettanut sinne vasikoita.
He kertoivat minulle innoissaan: "Herrani, minulla on uutisia, herrani!"
Olin että: "Mitä tapahtuu?"
"Mitä sanotkaan? Paloasema?"
Minä ostin paloaseman.
Muutin sen rotiskon komedia- ja musiikkiklubiksi.
Meillä on kova meno. Clipse oli siellä.
Pyysin jokaista tapaamaani julkkista esiintymään klubilla.
Näin Rolling Stonesin Mick Jaggerin juhlissa.
Sanoin: "Mick, sinun täytyy tulla Ohioon esiintymään klubilleni."
Hän innostui. Hän suostui.
Hän sanoi: "Selvä, tykkään esiintyä klubeilla.
Mutta kerro kaupungista."
Sanoin: "Mitä haluat tietää?"
Hän katsoi minua nimikkoilmeellään ja kysyi: "Onko siellä tyttöjä?"
Valehtelin päin naamaa. Sanoin: "Joo."
Hän tiesi jonkin olevan pielessä ja sanoi: "Ei, ei.
Älä viitsi, Dave. Tiedät kyllä, sellaisia tyttöjä, joista minä tykkään."
Sanoin: "Mick, en tiedä, millaisista tytöistä tykkäät."
Ja hän sanoi: "Tiedät kyllä.
Olet kuullut musiikkiani.
Onko siellä valkoisia ämmiä, joilla on likaiset jalat?"
Sanoin: "Mick, tulet rakastamaan sitä paikkaa.
Nämä ämmät jättävät likaringin uima-altaaseen."
Tarjoan likaista hippipillua.
En ole huumemiehiä, mutta olen viihdealalla, jos käsitätte.
Monissa juhlissa käynyt. Puhun rehdisti,
poltan ruohoa, mutta en pidä ruohoa huumeena.
Mutta tiedätte viihdealan.
Olen ollut kokaiini- ja ruohobileissä,
vaikka missä, ja kerron teille totuuden näkemästäni.
Koksuämmät ovat paljon nätimpiä kuin pilviämmät.
Katselen pilviämmiä: "Hitto, nukuitko noissa vaatteissa?
Mikä sinua vaivaa?"
Ei energiaa kasvoilla.
He eivät käytä rintsikoita, joten niiden tissit roikkuvat.
"Ota mulkku pois naamaltani, jäbä." Siltä pilvityttö kuulostaa.
"En aio imeä kaluasi, jäbä.
Suuni on kuiva kuin korppu."
Eikö pilvipään suihinotto ällötäkin?
Kuin kissa imisi kullia.
Miten suussasi ei ole yhtään kosteutta?
Ämmä, kostuta kurkkuasi ja yritä sitten. Käy juomassa vettä.
Yök.
Viime aikoina uutisissa...
Olen saanut paskaa niskaani, taas,
koska esiinnyin komediafestivaaleilla Saudi-Arabiassa.
Kuulitteko nuo hurraukset, ne ovat mustia ihmisiä.
Amerikan valkoiset ovat raivoissaan.
Pakko sanoa.
En ole potenut syyllisyyttä. Siis en ole tuntenut...
En tunne lainkaan syyllisyyttä.
Bill Maher, kuuluisa koomikko,
jonka olen tuntenut noin 19-vuotiaasta asti,
enkä ole sanonut tätä julkisesti, mutta haistakoon paskan.
Olen kyllästynyt hänen omahyväisiin valkonaamakommentteihinsa.
He käyttäytyvät kuin esiintymiseni komediafestivaaleilla Saudi-Arabiassa -
olisi pettänyt periaatteeni.
Et pettänyt! - No... Tiedän etten pettänyt.
Ei, ei, ei.
Antakaa kun hoidan tämän.
Ja olen varma... Ei. - Älä viitsi!
Okei, rauhoittukaa kaikki.
Ei, olen oikeassa.
Ensinnäkin, mitä he sanoivat? He sanoivat: "No...
Saudi-Arabia tappoi toimittajan."
Levätköön rauhassa, Jamal Khashoggi.
Olen pahoillani, että hänet murhattiin kamalasti.
Mutta...
Siis ei selittelyjä. Ja myös...
Kuules,
Israel on tappanut 240 toimittajaa viimeisen kolmen kuukauden aikana.
Joten en tiennyt, että te laskette yhä.
Nämä jätkät pilkkasivat minua, koska olin lavalla Saudi-Arabiassa.
En ohjeistanut lehtijutuissa. Puhuin vain lavalla.
Sanoin: "Minun on helpompi puhua Saudi-Arabiassa -
kuin Amerikassa."
Ja jätkät ottivat nokkiinsa.
Seison täysin sanojeni takana. Älkää unohtako, mitä juuri kävin läpi.
Kaksi vuotta sitten minut melkein canceloitiin täällä Yhdysvalloissa -
transvitsien takia. Mutta minun täytyy kertoa jotain.
Transvitsit upposivat oikein hyvin Saudi-Arabiassa.
Sukkana sisään. Olin liekeissä. Missä se jengi oli piileskellyt?
Joka artikkelissa sanottiin, että koomikot huorasivat itsensä diktaattorille.
Mutta kaikissa artikkeleissa oli minun kuvani.
Ja tiedättekö mitä? En voi edes suuttua. Koska, ollakseni reilu,
tienasin enemmän rahaa kuin kaikki ne koomikot.
En ole enää edes töissä Netflixillä. Tiedättekö uuden duunini?
Istun odottamassa arabien soittoa. "Voinko auttaa teitä? Mitä tarvitsette?"
Rakastan töitä Lähi-idässä.
Se oli toinen show'ni siellä.
Tein show'n kolme kuukautta aiemmin Abu Dhabissa.
Niillä jätkilläkin oli komediafestivaalit.
Kerron jotain. Ette ole käyneet Lähi-idässä.
Kerro jotain, mitä ette ehkä tiedä.
Täälläpäin kaikilla on koira. Siellä he eivät perusta koirista.
Tiedättekö mitä heillä on? Heillä on lintuja, haukkoja.
Näillä jätkillä on lemmikkeinä haukkoja.
En ollut uskoa. Näin ostarilla jätkiä haukkojen kanssa.
Pidin sitä siistinä.
Ja täällä D.C.:ssä saatamme nähdä parittajan siellä täällä.
Ja se on...
En ole nähnyt jätkän parittavan lintua. "Tuo minulle kani."
Ja se vitun lintu toi äijälle kanin.
Ja hän antoi linnulle palan ja söi loput itse.
Näin ostarilla haukkakundin.
Puhuimme joutavia. Enkä tiedä, miksi keksin tehdä tämän.
Jokin vain valtasi minut. Sanoin: "Jou, lainaa minulle haukkaa."
Hän teki sen.
Hän antoi hanskan ja haukan.
Olen tehnyt elämässäni paljon siistejä juttuja,
mutta rokkaavin tekoni, jota ette voi käsittää,
on kun kävelin tällaiselle areenalle ja 20 000 ihmistä huusi.
Minulla oli haukka käsivarrellani. Jengi sekosi.
Yleisö sekosi kansallislinnustaan.
En tiedä linnusta hevon helvettiä.
Kävi ilmi,
että tämä kyseinen haukkalaji on maailman nopein olento.
En tiennyt sitä.
Ilmeisesti kun se metsästää, se lentää suoraan ylös -
ja syöksyy sitten alas 380 kilometrin tuntivauhtia, niin on mitattu.
Se iskee saaliinsa kuoliaaksi, lentää sitten pois ja palaa -
hakemaan tappamansa. En tiennyt sitä.
Ja kun kävelin areenan halki, yleisö kirkui,
mutta haukka ei panikoinut, koska sillä oli maski päässä,
joten se oli näin...
Mutta se ei seonnut.
En tiennyt, että maski on osa haukan koulutusta.
Jos haukalta ottaa maskin pois, se luulee, että on aika metsästää.
Olisipa joku kertonut.
Koska olin lavalla liekeissä, ja haukka näytti tyhmältä.
Ajattelin, ettei se edes näe show'ta. Joten otin maskin pois.
Tämä haukka sekosi täysin. Siitä seurasi kaaos.
Se paskiainen lensi käsivarreltani. Aluksi kaikki taputtivat: "Jee!"
Ja se syöksyi alas 380 kilsan tuntivauhtia.
Tappoi muijan kolmosriviltä.
Ja se oli transmuija. Lintu täräytti kalun esille.
Kaikki kirkuivat. Minä olin että: "Voi paska."
En tiennyt mitä tehdä.
Seuraavaksi arabipoliisi tuli -
ja minut saatettiin lavalta.
En tajunnut olevani pidätettynä. Olin ihmeissäni.
Nämähän selvästi tietävät, että se oli vahinko.
Ja seuraavaksi he syyttivät minua murhasta.
Kysyin: "Murhasta?"
Mitä vittua? Se oli vahinko.
Sitten olin oikeudessa,
ja he alkoivat lukea kaikkien transvitsieni litterointeja.
Kuin olisin tappanut muijan tahallani.
Sanoin: "En tiennyt sitä transmuijaksi ennen kuin muna pomppasi esiin.
Tämä on jumalaton vääryys. Olen amerikkalainen."
En pelännyt vaikeuksia, mutta oikeudessa tajusin vain yhden sanan.
Se jätkä sanoi: "Syyllinen." Sanoin: "Mitä?"
Ja koko elämäni vilisi silmieni edessä. Toivon, etten olisi lähtenyt sinne.
Ihmettelette kai, miten olen täällä tänään.
Sain lopulta selville,
että transsukupuolisen tappaminen Lähi-idässä on lievä rikos.
Joo, on paljon helpompi puhua...
Saudi-Arabiassa.
Jimmy Kimmel canceloitiin.
Kerronpa muutakin. Vain Jimmy Kimmeliä ei canceloitu.
Vaan tällä Carrilla, joka johtaa FCC:tä, oli otsaa sanoa, että Kimmelin,
jos hän haluaa takaisin televisioon... En tiedä sanoiko Carr näin,
mutta joku sanoi näin. Hepun pitäisi maksaa -
Charlie Kirkin Turning Point USA -säätiölle rahaa -
päästäkseen takaisin. Miettikää.
Elon Musk osti vaalit Trumpille, koska korkein oikeus sanoi,
että raha on sananvapautta.
Joten voit käyttää rahaasi miten haluat puhuaksesi,
mutta jos he panevat sen jätkän maksamaan jostain, johon hän ei usko,
niin silloin he pakottavat hänet sanomaan jotain, mitä hän ei tarkoita.
Ja kuusi miljoonaa... Oi, anteeksi.
Kuulkaa, tein paljon rahaa.
Mutta otan rahaa Saudi-Arabialta milloin vain,
ihan vain, jotta voin sanoa ei täällä. Tuntuu hyvältä olla vapaa.
Ja tiedän, että saudiarabialaiset eivät voi sanoa kaikkea minun sanomaani.
Mutta sopimus on sopimus, ja kuningas antoi minulle luvan.
Joten suhtauduin siihen diplomaattisena tehtävänä.
Veisin pilluvitsit Lähi-itään.
He kun eivät voi puhua omista pilluistaan.
Sanoin: "Hoidan."
Ajat ovat muuttuneet.
Puff sai 50 kuukautta linnaa.
En tykkää puhua tästä, mutta ihan sama.
Tässä on kantani Puffysta, ja minun on myönnettävä puolueellisuuteni.
Vuosia sitten kimppuuni hyökättiin lavalla.
Kaliforniassa Hollywood Bowlissa. Tästä on kauan.
Siihen aikaan Charlie Kirk oli elossa ja voi hyvin.
Tämä on toinen syy, miksi Amerikassa on vaikea puhua,
koska jos puhuu työkseen ja näkee Charlie Kirkin murhan,
siinä on järkyttynyt.
Charlie Kirk on se kunnollinen valkoinen kaveri,
ja hänet tapettiin. Sanoin: "Nämä valkoiset...
Tällaisia ei olla nähty.
He ovat tosissaan."
Seuraavana päivänä uutisissa,
kun kaikki tieto oli vielä epämääräistä, uutisoitiin:
"Ilmeisesti transviestejä oli kaiverrettu luoteihin." Parahdin kotona: "Voi ei!
Olen vainaa kuin kanapihvi!"
Viikkoja myöhemmin luotien viestit julkistettiin.
Yhdessä luodissa luki "Bella Ciao, Bella Ciao,
Bella, Bella, Bella Ciao".
Toisessa luodissa luki: "Jos luet tätä, olet homo."
Tokaisin: "Pakko nähdä nuo luodit."
Miten helvetissä jätkä kirjoittaa kokonaisia kappaleita luoteihin?
Minkä kokoisia nämä luodit ovat? Onko äijä kelloseppä?
Saako hän tuon kaiken luotiin?
En vähättele Charlie Kirkin kuolemaa, mutta en ole varma mitä se tarkoittaa,
ja tuskin uskon muiden käsitystä.
En usko ainakaan seuraavaa valkoisten kommenttia.
He sanoivat: "Charlie Kirk on tämän sukupolven Martin Luther King."
Ei, hän ei ole.
Niin, se on kaukaa haettua.
Molemmat murhattiin kauhealla tavalla.
Molempia ammuttiin kaulaan, mutta siihen ne yhtäläisyydet loppuvat.
Koska Charlie Kirk on helvetin...
internetpersoona. Ei, tarkoituksella.
Pohjimmiltaan hän ei voi toimia kuten tohtori King.
Internet-tyypit ovat negatiivisia, koska heidän täytyy olla.
Koska kukaan ei reagoi heihin, elleivät he puhu ihmisiä raivostuttavasti.
Sellainen on Charlie Kirk.
Voitteko kuvitella tohtori Kingin käyttäytyvän kuten Charlie Kirk?
"Paina tykkäysnappia ja tilaa kanava.
Seuratkaa minua suosituksia varten.
Uskon, että kaikkien mustien tulisi olla vapaita. Väittäkää vastaan."
Kongressi äänesti,
että 14. lokakuuta olisi Charlie Kirkin muistopäivä -
ja kaikki äänestivät sen puolesta.
Ei, en aio buuata sille. Voitte muis... Hei, ei.
Muistelkaa häntä, jos haluatte.
Ja muistelkaa häntä, miten haluatte.
Mutta tiedän, että useimmat kansanedustajista puolsivat sitä -
poliittisen väkivallan pelosta.
Sanonpahan vain, on helpompi puhua Saudi-Arabiassa.
Kotimaan keikallani suututtiin, koska sanoin:
"Ehkä Puff selviää syytteistä. Toivon niin."
Ja yleisö buuasi.
Ei niin, että Puff olisi minusta oikeassa,
mutta kun kimppuuni hyökättiin L.A.:ssa Hollywood Bowlissa,
ihmiset unohtavat, että Puff taklasi hyökkääjäni.
Hän pelasti henkeni.
Vaikea vihoitella sen jälkeen.
Minulla oli turvamiehet sinä iltana, mutta he eivät olleet valmiita.
Kengät kai luistivat.
He liukastuivat ja kaatuivat.
Puffy sai taklattua hyökkääjäni.
Kun myöhemmin kuulin vauvaöljystä,
ajattelin: "Mihin ne tyypit liukastuivat?"
Tuhat pulloa vauvaöljyä on paljon.
Muistakaa, hän ei ollut oikeudessa tuhannen vauvaöljypullon hallussapidosta,
koska ei ole rikos omistaa tuhatta pulloa vauvaöljyä.
Se on ällöttävää.
Se ei ole laitonta.
Ja aion kertoa muutakin, mitä en ole sanonut, mutta tämä on totta.
L.A.:ssa eräänä iltana... En saisi kertoa, vitut.
Olen käynyt Puffyn talolla.
En nähnyt mitään jutuista, joista oikeudenkäynnissä puhuttiin.
Kävelin olohuoneen läpi, talo oli siisti, lattia piti,
ei mitään liukasta.
Täysin normaali ilta.
Ainoa asia...
Ainoa asia jälkikäteen, josta en silloin piitannut...
Käsitin sen paljastusten jälkeen.
Jälkikäteen se oli sekopäistä, mutta olimme takapatiolla,
ja joimme, nauroimme ja juttelimme.
Sitten Puff alkaa pyörittää drinkkiään näin, ja hän sanoo...
Hän sanoo: "Niin, Dave."
Hän sanoo: "Mistä olet kiinnostunut?"
Tiedätte minut. "En minä tiedä, kirjoista, videopeleistä..."
En tiennyt sitä tilaisuudekseni panna Cassieta.
Siunausta hänelle.
En vähättele häntä. Hän koki kamalia.
Muistakaa. Hänestä näytettiin jatkuvasti videota -
hakkaamassa naista hotellissa. Kamala video.
Mutta hän ei ollut oikeudessa siitä.
Jos muistatte, hän maksoi naiselle siitä ennen liittovaltion syytteitä.
Kuulemma 35 miljoonaa dollaria.
Ei se ole oikeutus, mutta hei.
Tuttuni ovat otelleet Floyd Mayweatheria vastaan vähemmästä.
Ja heidän täytyi tapella 36 minuuttia.
Mutta Cassie on gangsteri.
Hän teki jotain, mitä en toivoisi vihamiehillenikään.
Hänen täytyi todistaa seksielämästään. Se on kova paikka.
Jumala varjelkoon meitä siltä.
Kaikki julkinen seksipuhe kuulostaa pahalta.
Vaikka puhuisi vaimon panemisesta kasvotusten.
Tuomari käskee: "Kerro siitä. Panitko vaimoasi kasvotusten?"
"Kyllä, arvoisa tuomari, panin." "Kuvailkaa."
"Katsoin häntä hänen kylmiin, kyllästyneisiin silmiinsä, ja minä...
vedin ne isot pikkuhousut sivuun, ja se on kuin puska, joka vain huutaa:
'Ei kiinnosta vittuakaan'. Puskin vain läpi."
Cassiella oli paljon vaikeampaa. Häneltä kysyttiin kaikenlaista.
"Pissasiko Sean Combs suuhusi?"
Olin järkyttynyt. Hän ei epäröinyt.
"Kyllä, arvoisa tuomari, pissasi."
Anteeksi.
Olin valmistellut illaksi jotain, mitä halusin kokeilla.
Se oli tosin vaikeaa, mutta halusin...
Se on urani pisin lopetusnumero.
Aion tehdä sen, mutta tämä vaatii keskittymistä,
joten älkää huudelko ja häiritkö, nauttikaa vain.
Ei, se on vaikeaa. Show'n lopettaminen...
Show'n lopettaminen on kaikki kaikessa,
ja D.C.:ssä se on erittäin tärkeää.
Tänään teen kaksi eri lopetusta.
Esitän loppunumeroni D.C.:lle, ja sen jälkeen...
Ämmä kiljuu kuin autohälytin, kuulitteko? Kuulivatko muut?
Jeesus Kristus.
Sitten sen jälkeen, jos pääsen siihen asti,
esitän Saudi-Arabian loppunumeroni.
Tämä on se vaikea. Pyydän apua teknikoilta.
Antakaa seksikkäät komediaklubin valot.
Rakastamme sinua, Dave. - Minäkin rakastan teitä.
Antakaa minun keskittyä.
Ymmärrätte nähtyänne, että tämä on vaikeampaa kuin luulette.
Odottakaa. Jatkakaa huutamista. Antakaa minulle juotavaa.
Rakastan sinua, Dave. - Minäkin sinua, veli.
Kuunnelkaa, sanon tämän -
toivoen, että tämä tuo jollekulle yleisössä rauhaa.
Tarkoitan todella sitä, mitä aion sanoa.
Rakastan sinua. - Tiedän nykymenon.
Ymmärrän, miltä monista tuntuu. Laita radiopuhelimesi pienemmälle.
Tiedän, miltä monista teistä tuntuu juuri nyt. Ettekö kuule minua?
Kuuletteko minua?
Bill Cosbyn tyyliin.
Se ei anna minulle paljoa aikaa.
Tiedän, miltä ihmisistä tuntuu, ja toivon, että tämä tuo rauhaa.
Minustakin tuntuu siltä.
Epäilemättä, tuhatprosenttisesti epäilemättä me kaikki,
yksilöinä ja kollektiivisesti,
elämme varmasti jonkinlaisen salaliiton keskellä.
Kun jokin tuntuu olevan pielessä tai ajattelee:
"Hei, olenko oikeassa tästä? Olenko hullu?" Ei.
Ei, et ole hullu. Tuon tunteesi -
vannon tuntevani minäkin.
Mutta ehdotan tätä.
Jos et tiedä, mikä salaliitto on kyseessä, sano suoraan.
"En tiedä" on hyväksyttävä vastaus.
Itse asiassa, jos et tiedä, se on paras vastaus.
Mutta kun arvaillaan ääneen siitä, mikä salaliitto on kyseessä,
minä pyydän kauniisti tukkimaan turvan.
Kaikki saa siten voimaan pahoin.
Voit sanoa "minusta tuntuu", "luulen" tai "epäilen",
tai "minusta näyttää siltä", mutta älä enää sano tietäväsi.
Koska tällaisina aikoina, luotan viimeiseksi tietäjään.
Tämä on hulluutta.
Mutta minä ajattelen näin.
Jotenkin tämä maa ajautui harhaan -
vuonna 1910.
Rajasin sen tiettyyn tyyppiin.
Ja miettikää puheitani myöhemmin, älkää nyt.
Se liittyy jotenkin Jack Johnsoniin.
Jack Johnson -
oli maailman ensimmäinen musta raskaansarjan nyrkkeilymestari.
Ja raskaansarjan mestaruus on tänäkin päivänä -
urheilun arvostetuin titteli.
Mutta vuonna 1908 -
vain valkoisilla ottelijoilla oli se kunnia.
Mustat olisivat toki pärjänneet,
mutta kukaan valkoinen ottelija ei antanut yhdellekään mustalle mahdollisuutta -
käydä heihin käsiksi.
Sitten kaveri nimeltä Tommy Burns tuli raskaansarjan mestariksi.
Tommy Burns oli poikkeus. Hän oli kanadalainen.
Hän sanoi: "Minä olen raskaansarjan maailmanmestari."
Hän on kanadalainen. He ovat vähän hintahtavia.
Hän sanoi: "En ole Kanadan mestari, en ole valkoisten miesten mestari.
Olen raskaansarjan maailmanmestari,
ja puolustan mestaruuttani kaikkia haastajia vastaan."
Ja pojat...
Jack Johnson sai tilaisuuden otella -
raskaansarjan maailmanmestaruudesta -
ei kaltaiseltaan amerikkalaiselta, vaan kanadalaiselta.
Luulisi, että amerikkalaiset kannustaisivat Jack Johnsonia,
koska hän oli amerikkalainen.
Ei, tämä jätkä oli mustempi kuin Wesley Snipes.
Tommy Burns oli siihen aikaan lyhyin raskaansarjan maailmanmestari.
Jack Johnson astui kehään ja kohosi tornina hänen ylleen.
Ja hän hakkasi paskat pihalle Tommy Burnsista.
Sydneyssä, Australiassa.
Ja Amerikan valkoiset ottelijat olivat että: "Näettekö nyt?
Otellaan noiden saatanan apinoiden kanssa."
Tommy Burnsia edeltävä mestari Jim Jeffries oli lopettanut.
Ja kaikki sanoivat: "Jack Johnson ei ole aito mestari.
Jim Jeffries on aito mestari, ja on hyvä, ettei hän ottele,
tai hän hakkaisi mustan perseesi, Jack Johnson."
Joten Jack Johnson...
Jack Johnson haastoi Jim Jeffriesin.
Ensin, kun Jim Jeffries oli paraatissa Lontoossa,
ja Jack Johnsonin musta perse astui esiin väkijoukosta.
Jätkä oli pukeutunut viimeisen päälle, sanavalmis.
Hän sanoi: "Kuulehan veikkonen, haluaisin antaa sinulle selkäsaunan."
Jim Jeffries vain tuijotti ihmeissään.
Sitten Jim Jeffries oli paraatissa Sydneyssä, Australiassa,
ja Jack Johnson astui taas esiin.
"Kuulehan veikkonen, haluaisin todella antaa sinulle mukiloinnin."
Jim Jeffries näytti miettivän: "Miten tällä jätkällä on passi?"
Edelleen, vuosi 1910.
Jack Johnsonin luonteen tunnusmerkki oli julkeus.
Hänestä kerrotaan legendaa, jonka mukaan -
eräänä iltana hän jäi kiinni ylinopeudesta maantiellä -
Mason-Dixon-linjan eteläpuolella,
ja poliisi pysäytti Jack Johnsonin.
Siis vuonna 1910. Äijä kai kiisi 20 kilometrin tuntivauhtia.
Poliisi pysäytti hänet.
Poliisi sanoi:
"Maksaa 200 dollaria, kun teikäläinen ajaa ylinopeutta teillämme."
Siihen aikaan 200 dollaria vastasi 50 000 dollarin sakkoa.
Jack Johnson ei epäröinyt.
Hän antoi 400 dollaria ja sanoi: "Palaan samaa tietä."
Kuukausien sinnikkyyden jälkeen...
Jim Jeffries heltyi.
Ja Jack Johnson puolusti titteliään Jim Jeffriesiä vastaan -
heinäkuun neljäntenä.
Tästä sanonta "suuri valkoinen toivo" on peräisin.
He halusivat löytää valkoisen miehen, joka panisi tämän mustan ruotuun.
Sanonpa teille, heinäkuun neljäntenä Jim Jeffries ei ollut se mies.
Jack Johnson hakkasi hänet paskaksi.
Jack Johnson teki sen, mitä nyrkkeilyssä kutsutaan "ottelun pitkittämiseksi",
eli hän olisi voinut tyrmätä Jimin alkuerissä,
mutta hän ei halunnut tappaa. Hän halusi sen näyttävän hyvältä.
Mutta kun hän kyllästyi, koska silloin ei ollut -
15 erän otteluita, vaan jätkät ottelivat, kunnes eivät enää pystyneet.
Kun Jack Johnson kyllästyi...
hän iski oikean koukun,
ja tallenteella näkyy, kuinka Jim Jeffries alkaa kaatua,
mutta sitten filmi katkeaa.
Koska ei haluttu kuvata,
kun heidän toivonsa tyrmätään.
Ja heinäkuun 5. päivänä ympäri Yhdysvaltoja -
oli valkoisten mellakoita, joissa he tappoivat monia mustia -
varmistaakseen, että loput mutiaiset tiesivät paikkansa.
Koska Jack Johnson oli ensimmäinen mustaihoinen,
joka fyysisesti uhmasi rotuerottelua ja voitti. Ja tässä on huipentuma.
Hän ei vain poistunut areenalta hengissä.
Jack Johnsonilla oli erityinen taipumus.
Hän lähti areenalta henkensä ja valkoisen muijan kanssa. Puhutaan.
Jack Johnson rakasti valkoisten naisten panemista.
Lähes yksinomaan hän pani valkoisia naisia.
Onpa julkeaa tältä jätkältä: hakkasi valkoiset miehet -
ja pani heidän muijiaan.
Musta nyrkkeilymaailma oli haltioissaan.
Ja jokainen suuri musta ottelija juhli Jack Johnsonia.
He sanoivat hänelle:
"Jack, onneksi olkoon. Pääsenkö minä titteliotteluun?"
Ja Jack Johnson sanoi, aivan kuten valkoiset edeltäjänsä:
"Minä en ottele mustia vastaan.
Minä hakkaan valkoisia miehiä ja panen heidän muijiaan."
Ja yksi toisensa jälkeen...
he rivittivät suuret valkoiset toivot, ja Jack Johnson päihitti kaikki.
Itse asiassa...
Itse asiassa tarvittiin kongressin säädös -
pysäyttämään hänet.
Illinoisilainen kongressiedustaja Mann keksi "Mannin lain".
Mannin laki sanoo, että on laitonta -
viedä nainen osavaltion rajan yli haureellisiin tarkoituksiin.
Minun alallani tuollaiset asiat täytyy tietää.
Jack Johnson joutui oikeuteen ja tuomittiin Mann lain nojalla,
hän pakeni maasta, oli karkuteillä vuosia, ja se pilasi hänen elämänsä.
Lopulta vuonna 1946 hän kuoli Yhdysvalloissa auto-onnettomuudessa.
Ennen kuolemaansa, ja tämä on lempisitaattejani -
keneltäkään amerikkalaiselta, hän sanoi:
"Pistin kaiken peliin...
nautintoni vuoksi."
Vapauden omistaminen on yksi asia.
Vapauden puuttuminen on toinen.
Mutta olemattoman vapauden käyttäminen vaatii valtavasti rohkeutta,
vaikka olisi kuinka itsekäs.
Ja Jack Johnson -
on amerikkalainen arvoitus,
joka meidän täytyy ratkaista.
Joitakin vuosia sitten olin täällä Washingtonissa.
Olin MGM:llä,
National Harborissa, enkä ollut esiintymässä.
Olin Stevie Wonderin keikalla. Eikä hän tiennyt, että olin siellä.
Olin sivulavalla.
Saavuin myöhässä, hän oli jo esiintymässä.
Ja se oli hyvin erityinen ilta.
Se oli ilta ennen...
Aretha Franklinin hautajaisia.
Ja Aretha Franklin oli minulle erityinen ihminen.
Kun esiinnyin ensikertaa Radio Cityssä, hän antoi minulle pestin lämmittelijänään.
Ilkeä pomo, mutta äärettömän hieno artisti.
Ja Steve oli lavalla iskussa.
Ja sitten kesken settinsä -
hän alkoi laulaa sikermää -
kaikista lauluista, jotka hän oli tehnyt Aretha Franklinille.
Ja niitä oli paljon.
Hittejä, joita en tiennyt hänen töikseen.
Ja yleisö fiilisteli ja juhli heidän elämäänsä.
Ja yhtäkkiä, kesken kaiken...
Stevie murtui kyyneliin.
Laski päänsä pianolle, ja kuulin hänen nyyhkyttävän.
Itse olin humalassa.
Miestä sattuu kuulla toisen miehen itkevän.
En edes ajatellut asiaa. Minun täytyi mennä hänen luokseen.
Ja kävelin vain lavalle. Se on minulle kuin koti.
Kun yleisö näki minut, he alkoivat hurrata.
Mutta Stevie ei älynnyt tilannetta ja näytti siltä haukalta.
Istuuduin hänen viereensä ja sanoin: "Steve, minä tässä."
Hän hymyili todella leveästi, ja aloimme vitsailla ja laulaa lauluja.
Keikan jälkeen olimme takahuoneessa, ja hän kysyi minulta:
"Mitä teet huomenna?"
Sanoin: "Lennän kanssasi Detroitiin kunnioittamaan neiti Franklinin muistoa."
Ja hän sanoi: "Ei."
Siihen aikaan -
eräs senaattori oli juuri kuollut.
Edesmennyt, suuri John McCain oli kuollut.
Ja Stevie pyysi palvelusta.
Hän sanoi: "John McCainin ruumis on nähtävillä Capitolissa."
Hän sanoi: "Haluan, että osoitat -
kunnioituksemme hänelle."
Ja sanoin: "Lähden mieluummin Detroitiin sinun kanssasi."
Ja sitten Stevie mulkoili minua.
Hän ei tiennyt, missä olin.
Joten minä menin.
Menin Capitolille.
Teen tämän vain Stevie Wonderin vuoksi. Mitä tahansa järjen rajoissa.
Kieltäydyn vain tupakoinnin lopettamisesta.
Sitä en vielä tee.
Mutta tein sen. Odotin jonossa,
ja pääsin senaattori McCainin arkun ääreen,
ja sanoin Stevie Wonderin lähettäneen minut.
"Näkemisiin." Ja kävelin pois.
Mutta sitä hän halusi, joten tein sen.
Monet eivät tiedä tätä,
mutta ikäiseni washingtonilaiset tietävät.
Monet eivät tiedä,
että Martin Luther Kingillä,
toisin kuin Charlie Kirkillä, oli vaikeuksia tulla muistetuksi.
Että...
ainoa syy, miksi Martin Luther Kingin syntymäpäivä -
on vapaapäivä, on se, että Kingin perhe -
ja Stevie Wonder lobbasivat erittäin kovasti ja pitkään -
sen puolesta.
Ihmiset unohtavat.
Se "mustien onnittelulaulu",
Stevie Wonderin "Happy Birthday", oli protestilaulu,
jolla ajettiin Kingin päivää todeksi.
Paljon onnea vaan
Paljon onnea
Ja se oli niin tehokasta.
Lopulta senaatti äänesti siitä.
Yhdeksänkymmentäyhdeksän senaattoria sadasta puolsi vapaapäivää.
Paitsi yksi...
John McCain.
Mies, jolle Stevie lähetti minut sanomaan hyvästit.
Miten hieno mies Stevie Wonder onkaan.
Miten paljon tämä maa voisikaan oppia -
sellaiselta mieheltä.
John McCain, Jumala häntä siunatkoon -
joutui liemeen sen äänen takia, mutta se kostautui vuosia myöhemmin.
Hän oli ehdolla presidentiksi -
ensimmäistä mustaa miestä vastaan, joka sai puolueen ehdokkuuden.
Ja Barack Obama sai sen ehdokkuuden tohtori Kingin -
"Minulla on unelma" -puheen vuosipäivänä.
Ja kaikista McCainin pitkän senaattoriuran äänestyksistä,
se ääni Kingin päivää vastaan ei ollut koskaan vainonnut häntä -
niin kuin se teki tuolloin.
Miten hän vastasi siihen? Minäpä kerron.
Jos muistatte, John McCain ajoi lakialoitetta -
Jack Johnsonin armahtamiseksi postuumisti Mannin lain tuomiosta.
Kyllä, hän ajoi sitä lakialoitetta Jack Johnsonin armahtamiseksi.
Mannin laki on juuri se laki,
jonka nojalla Sean "Puffy" Combs tuomittiin aivan äskettäin.
Amerikan Pysäyttämätön Neekeri -laki.
Joo, jotain muuta on tekeillä, mutta en tiedä. Oletteko te kyllästyneitä?
Emme!
Okei, minä jatkan. Tätä on lisää.
Vihaan salaliittoteorioita, mutta kerron teille yhden.
Eikä tämä ole edes teoria. Tämän osan tiedän olevan totta.
Tiesittekö,
että kun muutin D.C.:stä New Yorkiin 90-luvulla,
että New Yorkin poliisilaitoksella oli hiphop-poliisiyksikkö?
Tiesittekö sitä?
Ja tämä yksikkö seurasi ketä tahansa, joka oli mukana hiphop-kulttuurissa.
Ei vain räppäreitä ja huumekauppiaita, koska he ynnäsivät ne samaan kööriin.
Jopa nuoria koomikoita kuten minua. Ketä tahansa niissä piireissä.
He tiesivät kuka kukin oli ja mitä kukin teki.
Ja noihin aikoihin kävin yökerhoissa, mutta joskus menin klubille,
ja valot olivat vähän erilaiset.
Enkä huomannut, mutta vanhat tekijät vinkkasivat minulle:
"Varo klubilla.
Siellä on FBI:n valot päällä."
Mikä tarkoitti, että valaistus oli outo, koska bileet olivat tarkkailussa -
ja he vain käskivät minun varoa.
En kuitenkaan tehnyt mitään väärää vaan pidin vain hauskaa.
Tiesittekö, että se iskuryhmä keksittiin alun perin -
varjostamaan vain kahta ihmistä?
Ne ihmiset olivat kaveri nimeltä Christopher Wallace,
eli Notorious B.I.G.,
ja Sean "P. Diddy" Combs.
Miksi niin?
Että tätä jätkää on tarkkailtu ainakin 30 vuotta,
mutta vasta nyt he huomasivat, että hän kiristää ja hakkaa ämmiä?
Lyön vetoa että jos hän teki tuota kaikkea,
hänen on nähty tekevän sitä jo pitkään.
Mutta miksi nyt?
En tiedä.
Se oli outoa, kun kukaan ei soittanut poliisille,
paitsi Kid Cudi.
Ja kaikki kutsuivat Kid Cudia vasikaksi.
Mutta hän ei ollut.
Vasikka on se, kun kaksi jätkää tekee rikoksia -
ja toinen jää kiinni ja kantelee toisesta -
päästäkseen pälkähästä. Puff kajosi Kid Cudiin.
Hän väitti, että Puff räjäytti hänen helvetin Porschensa -
polttopullolla eikä lopettanut siihen.
Sitten hän väitti, että Puff murtautui hänen taloonsa -
ja avasi hänen joululahjansa.
Olisin ollut raivoissani.
Kid Cudi sanoi: "En voi todistaa, että hän avasi lahjat,
mutta tulin taloon ja hän oli siellä lahjat avattuina -
sanoen: 'Hyvää joulua, pelimies.'"
Mitä Kid Cud olisi voinut? Hänellä oli kaksi vaihtoehtoa. Joko A,
altistat tyypin gangsterikohtelulle, jota hänen on vaikea todistaa.
Tai jos siihen ei kykene,
enkä usko, että Kid Cud kykenee,
viimeinen vaihtoehto on B,
täytyy soittaa poliisille.
Ja hyvä Kid Cudille.
Hän teki oikein.
Minulta taas luonnistuu A.
Jos äijä pilaa perheeni joulun, voit uskoa, että panen hänet kärsimään.
Joku tulee luokseni kertomaan siitä tietämättä minua syypääksi.
"Voi luoja, Dave!
Kuulitko Puffysta?"
"Voi luoja, en. Mitä?"
"Hän oli hölkkäämässä yksin Topanga Canyonissa.
Haukka tuli tyhjästä ja tappoi hänet!"
"Voi taivas."
Rakastan hiphop-musiikkia.
Rakastan monia ihmisiä, jotka tekevät sitä musiikkia.
He opettivat minulle hienoja asioita, joita en ollut koskaan nähnyt.
Esimerkiksi olin kerran Atlantassa.
Olen melkein valmis, kestä vielä.
Olin Atlantassa,
ja räppäri nimeltä T.I -
soitti minulle. En tuntenut häntä yhtä hyvin kuin nyt,
mutta tarpeeksi, että hänellä oli numeroni.
Hän soitti ja sanoi: "Dave, kuulin että olet kaupungissani.
Haluan näyttää sinulle todellisen Atlantan."
Sanoin: "Totta helvetissä."
Hän halusi tavata hotellini parkkipisteellä.
Joten menin alas.
Luulin hänen pelleilevän, mutta hän oli istumassa violetissa Phantomissa.
Takuulla puolentoista miljoonan dollarin kaara.
Kaunis violetti väri ja norsunluunvalkoiset istuimet.
Auto, joka vaatii erillisen kuljettajan,
mutta jostain syystä tämä jätkä ajoi sitä itse.
Enkä kysynyt mitään.
Hyppäsin vain autoon, ja hän näytti minulle koko Atlantan.
"Outkast ja muut alkoivat räpätä tuolla, ja Future leikki tuolla leikkikentällä."
Sitten hän hidasti autoa, osoitti taloa ja sanoi:
"Ja Martin Luther King varttui tuossa talossa.
Ja hän kasvatti lapsensa täällä.
Ja tuolla on kirkko, jossa hän saarnasi."
Sitten pysähdyimme punaisiin valoihin,
ja pienet mustat lapset ryntäsivät autolle vesipullojen kanssa.
Näitä lapsia Atlantassa kutsutaan Vesipojiksi.
Heidän koko hommansa on myydä vettä ihmisille -
kuumassa Atlantan ruuhkassa.
En tiennyt sitä.
Näin vain poikien juoksevan autolle, joten lukitsin oven: "Paskat."
Mutta T.I. avasi ikkunansa ja alkoi käskyttää lapsia.
"Älkää vain juosko autolle. Ties mitä rautaa siellä on piilossa.
Hymyilkää, jotta ette ole uhkaavia.
Muistakaa käytöstavat. 'Kyllä, herra. Ei, rouva. Olkaa hyvä.'
Se pitää teidät hengissä.
Ja pitäkää tiivistynyt vesi pullon pinnassa,
jotta se näyttää raikkaalta ja herkulliselta."
Ja sitten se lapsi tajusi puhuvansa legendalle.
Hän sanoi: "Voi luoja. Kiitos, T.I." Ja ojensi kätensä saadakseen rahaa.
T.I. katsoi häntä ja sanoi:
"Minähän annoin jo opit", ja sulki ikkunan ja ajoi pois.
Sinä iltana...
tein keikkani.
Kun tulin lavalta, T.I. oli takahuoneessa ystävänsä kanssa,
jota en tuntenut. Tiesin vain ystävän olevan joku,
koska kaikki olivat innoissaan hänestä.
Joten kysyin, kuka se oli.
Ja hän sanoi: "Hänkö? Tuo tuossa on hiphopin tulevaisuus."
Pyysin häntä rauhoittumaan ja kysyin tyypiltä.
Sanoin: "Hei, kaveri. Mikä nimesi on?"
Ja tyyppi katsoi minua sanoen: "Olen Nipsey."
Ja tämä oli Nipsey Hussle.
En mene yksityiskohtiin, mutta täytyy sanoa,
että sinä iltana minä, T.I. ja Nipsey menimme ulos -
ja meillä oli helvetin hauskaa.
Ei mitään sekoilua, mutta hauskaa.
Niin hauskaa, että kun tulin kiertueelta kotiin,
ja vaimoni kysyy aina reissustani.
Yleensä vastaan: "Hyvin."
Mutta tällä kertaa sanoin: "Kulta, tapasin siisteimmän jätkän.
Tämä jätkä on minua nuorempi, mutta vaikuttaa vanhemmalta."
Hän ihmetteli: "Mitä se tarkoittaa?"
Sanoin: "En tiedä, ämmä. Se on...
Kuin hengailua onnenkeksin kanssa. Jätkällä oli vastaus kaikkeen."
Kerroin hänelle kaiken Nipseystä.
Huvittavasti vuosia myöhemmin -
näin Nipseyn lesken, ja hän veti minut sivuun.
Emme olleet tavanneet. Hän kertoi miehensä rakastaneen minua.
Hän sanoi: "Hän kertoi tavanneensa sinut Atlantassa ja että teillä oli mahtavaa."
Sanoin: "Voi pojat. Niin meillä olikin."
Pian Nipseyn tapaamisen jälkeen olin L.A.:ssa keikalla.
Keikan jälkeen sain tekstarin:
"Olen bileissä, tule myös." Aioin mennä nukkumaan.
Hän usutti minua bileisiin.
Päättelin näiden olevan viimeinkin orgiat.
Bileet olivat tutussa paikassa, josta en juuri intoillut.
Mutta kun kävelin sisään, se oli erilainen.
Täysi meno päällä.
Ja kävi ilmi, että bileet olivat Nipseylle.
Nipsey oli ollut ehdolla vuoden rap-albumista,
ja kaikki hänen kunnioittamansa olivat juhlissa.
T.I. oli siellä, Snoop, Jay-Z,
Puffy, ennen kuin tiesimme hänen jutuistaan.
Minä olin siellä, ja niin edelleen.
Ja vaikka bileet olivat hyvät, minulla oli hauskaa, mutta vatsaani kouri,
koska se muistutti 90-luvusta.
Ja voitte uskoa minua tai olla uskomatta.
Kerron vain, miten näin ja tunsin sen.
FBI:n valot olivat päällä.
Tuntui siltä, että bileitä tarkkailtiin, mutta en ajatellut sitä sen enempää.
Palasin kotiin Ohioon ja olin päiväunilla,
kun vaimoni ravisteli minua hereille kyynelehtien -
ja sanoi: "David." Kysyin: "Mikä hätänä?"
Hän sanoi: "Ystäväsi on kuollut."
Vanhuksena sanoin: "Sinun täytyy tarkentaa."
Tunnen kihtipotilaita.
Mutta se oli Nipsey.
Siitä myötätuntoni Charlie Kirkin faneja kohtaan,
koska tiedän, miltä tuntuu nähdä idoli -
tulevan jonkun vitun mitättömyyden ampumaksi.
Voi luoja.
Sitä on niin vaikea hyväksyä.
Jos katsoi netistä kaikki ne kamalat videot,
koska Nipseynkin murhasta oli hyvin raaka video.
Sitten katsoin kommenttiosiota, ja netti toimi kuten yleensä,
ja kaikki keksivät aina vain hurjempia salaliittoteorioita,
mutta eniten näkemäni liittyi erääseen holistiseen lääkäriin -
New Yorkissa. Oletteko kuulleet sen?
Lääkäri on nimeltään tohtori Sebi.
90-luvun puolivälissä, AIDS-epidemian pahimmassa vaiheessa,
musta holistinen lääkäri New Yorkissa, tohtori Sebi, väitti -
parantaneensa kaksi ihmistä AIDSista ja HIV:stä holistisesti.
Siihen aikaan se oli laiton väite -
esitettäväksi Yhdysvalloissa lääkeviraston takia.
Joten liittovaltion hallitus vei tohtori Sebin oikeuteen -
kuten myös New Yorkin osavaltio.
Ja tohtori Sebi voitti molemmat jutut.
Ja Nipsey Hussle, monien tietämättä,
oli tuottamassa dokumenttia -
tohtori Sebin työstä ja elämästä.
Netissä uskottiin, että suuremmat voimat tappoivat Nipsey Husslen -
salatakseen tiedon meiltä.
En tiedä. Rehellisesti sanottuna en tiedä.
Mutta kerron teille jotain, minkä tiedän.
Suurin omin silmin näkemäni koomikko on Charlie Barnett.
Charlie Barnett, New Yorkin katukomiikan legenda.
Hän esiintyi vain kaduilla, ja olin onnekas tavatessani hänet.
Hän oli mentorini.
Charlie Barnett oli niin hyvä esiintymään kaduilla,
että hän sai paikan Saturday Night Livesta.
Mutta harjoitusviikolla selvisi, ettei hän osannut lukea.
Hän sai potkut ja tilalle otettiin Eddie Murphy.
Se olisi voinut olla kaunista.
Mutta täytyy osata lukea Saturday Night Livessa.
Näitte Bad Bunnyn viime viikolla.
En dissaa häntä, mutta se tyyppi lukee.
Charlie Barnett ei lannistunut. Hän jatkoi eteenpäin.
Hän teki elokuvia kuten D.C. Cab, jossa näin hänet ensikertaa.
Hän oli Miami Vicessa. Hänestä tuli tähti omilla avuillaan.
Mutta kompastuskivenä -
oli se, että Charlie oli pahasti huumeriippuvainen.
Hän alkoi vetää crackiä lopettaakseen heroiinin.
Tuhoon tuomittu.
Hän oppi katukomiikkaa Swami X -nimiseltä tyypiltä,
eikä Swami X opettanut vain komiikkaa -
vaan myös käyttämään aineita, eikä Charlie päässyt siitä eroon.
Ja kun Charlie mentoroi minua huumeriippuvaisenakin,
en nähnyt häntä pilvessä.
Hän ei halunnut toistaa Swamin tekoja minulle.
Hän varmisti minun ymmärtävän, ettei kokaiinia tule suvaita,
vaikka ne nartut ovatkin nätimpiä kuin rumat pilvinartut.
Eräänä iltana näin Charlien komediaklubilla -
ja hän näytti kamalalta.
Hän vältteli minua aineissa, mutten ollut nähnyt häntä yhtä huonona.
Joten sanoin hänelle: "Charlie, onko kaikki hyvin?"
Hän oli vaiti.
Kysyin: "Oletko pilvessä?"
Ja hän nauroi.
Hän sanoi: "En, veli, en ole pilvessä.
Teen kuolemaa."
Minä sanoin: "Mitä?"
Hän toisti: "Teen kuolemaa."
Minulla on AIDS.
Ja teen kuolemaa."
Olin silloin varmaan 18 tai 19.
En ollut tavannut AIDS-potilasta.
Mutta täytyy sanoa, että se järkytti minua.
Sitten aloin ajatella hänen vitsejään. Hän oli vihjaillut siitä vuosia.
Hänellähän oli vitsi: "Kävin eilen AIDS-testissä. Sain 65."
Toisella kertaa hän oli lavalla Apollossa -
ja sanoi yleisölle: "Kaikessa on kääntöpuolensa."
Ja yleisö huusi: "Joo." Hän kysyi: "Mitä hyvää on crackissä?"
Harlemissa toki sanottiin: "Ei mitään."
Hän sanoi: "Paskat, crack laski pillun hinnan viiteen dollariin."
Mutta olin AIDSista niin järkyttynyt, että yritin katsoa, vitsailiko hän.
Tietäessäni sanoin: "Hän on tosissaan."
Ja lisäsin: "Vitut siitä." Hän pyysi tarkentaa.
Sanoin: "Et sinä kuole seurassani. Se ei ole kohtalosi."
Hän sanoi: "Mistä sinä puhut?"
Ja vein Charlie Barnettin tohtori Sebin luo.
Tämä on fakta.
Tohtori Sebi hoiti Charlie Barnettia kolme kuukautta.
Tämä on hullu tarina. Pitkä tarina, joten säästän teidät siltä.
Mutta tarinan pointti on, että Charlie kuoli AIDSiin.
D.C., ei väliä kuinka paljon tämä hallitus tai kukaan muu painostaa teitä,
pitäkää päänne kylmänä.
Olen täällä vain muistuttaakseni, että olemme yhteisö -
ja pysymme järjissämme yhdessä.
Pidämme huolta toisistamme ja odotamme, että se oranssi jäbä lähtee.
Pelko, jota tunnen puolestani -
ja jolta tarvitsen suojeluanne, on omiminen.
Äänestäni on tullut voimakkaampi kuin oli tarkoitus,
enkä voi antaa muiden tehdä minulle kuten Charlie Kirkille -
tai vielä pahempaa.
Mitä jos ääneni omitaan -
sanomaan asioita, joita minun halutaan sanovan?
Se ei käy päinsä.
Joten varmuuden vuoksi -
tarvitsemme koodin.
Sen täytyy olla jotain, millä voin kertoa, että minut on nalkitettu.
Älkääkä kuunnelko puheitani sanottuani ne sanat.
Älkää paljastako sitä, mutta sen täytyy olla jotain,
mitä en koskaan sanoisi.
Tiedän koodin.
Koodisana on: "Seison Israelin rinnalla."
Kiitos paljon ja hyvää yötä.
MAASAI MARA, KENIA
NAIROBI, KENIA
KIGALI, RUANDA
GORÉE-SAARI - DAKAR, SENEGAL
CHANGU-SAARI, TANSANIA
PRAHA, TŠEKKI
OMISTETTU D'ANGELOLLE
JA KUTEN AINA, ELAINELLE
LIITTOVALTION TUTKINTATOIMISTO ERITTÄIN SALAINEN
DAVE CHAPPELLE "PYSÄYTTÄMÄTÖN *******"
Tekstitys: Tuomo Mäntynen