TIZENKETTEDIK RÉSZ
ISKOLAI ÜZENŐFAL
HELLÓ! YOON BOM VAGYOK, AZ ETIKATANÁR
Ne rejtőzz, ne kerülj semmit, ne menekülj!
Gyerünk!
Láttad ezt, Han-gyul?
ÜZENŐFAL
HELLÓ! YOON BOM VAGYOK, AZ ETIKATANÁR
Mi ez?
Bom kisasszony!
Bom…
Helló!
Yoon Bom vagyok, az etikatanár.
Biztosan sokakat érdekel, miért jöttem ebbe a városba.
A számtalan pletyka ellenére
nem beszéltem róla,
mert a helyzetemben
csendben kellett maradnom a folytonos magyarázkodás helyett.
Úgy hittem, mindenki rendben lesz, amíg nem beszélek,
és hittem, hogy idővel fájó szívem is meggyógyul majd.
De rájöttem,
hogy az igazságot csak bátorsággal lehet megvédeni, idővel nem.
Ezért most
rászánom magam, és elmondok mindent, amit átéltem.
Anya!
Én…
Majdnem infarktust kaptam.
Ez most ki?
Talán egy újságíró?
Micsoda?
Biztosan nem. Megnézem.
Sajnálom, ha megsértettelek.
De ahogy te is mondtad, számomra az első hely jelentéktelen.
Nem kellenek jó jegyek, mert nem megyek egyetemre.
És nincsenek szüleim, akik piszkálnak.
Biztosan jót mulattál.
Nem is tudtam, és azt mondtam, az állóképesség számít,
meg hogy a világ elismeri a munkámat.
Biztosan vicces volt látni, hogy azt hittem, legyőztelek.
Ajándéknak szántam az első helyet.
Ez minden.
Ez szerinted komolyan ajándék?
Nem az az ajándék, ha megadjuk valakinek azt, amire vágyik?
Egy darabig ne keress!
Hogyan?
Szakítok veled, és a tanulásra koncentrálok.
De csak most kezdtünk járni, Se-jin!
Saját erőmből elsőnek lenni…
Erre az ajándékra vágyom.
Jó napot!
Sun Jae-gyu vagyok.
Én hívtam őt ide.
Jae-gyu azt mondta, valamit meg akar beszélni.
Mivel már amúgy is itt gyülekezünk,
gondoltam, jobb, ha együtt beszéljük meg.
Mielőtt idejöttem, találkoztam a Disfact rovatvezetőjével.
Micsoda?
Le tudná törölni az itt felvett beszélgetésről készült másolatokat?
Manapság nagyon könnyű másolatot készíteni.
Biztosan kell tudnom.
Figyeljen! Kérem, törölje le
az eredetit és a másolatokat a merevlemezéről
és a felhőből, a szemem láttára! Mindent.
És vonja vissza az előzetes tiltó végzési igényt!
Tudja,
rossz szokásom, hogyha egyszer elhatározok valamit, azt végig is viszem.
Ha törlöm a felvételeket, és lehozzák a cikket,
nincs több megegyezés.
És jogi lépéseket teszek
minden ellen, ezt a megállapodást is beleértve.
Maga pedig…
fizetni fog a hibájáért.
Megígérte, hogy nem hozzák le a cikket.
Végre megint kapok levegőt.
Mintha a koporsóból húzott volna ki.
Holnap találkozom az újságíróval, és elintézem a jogi dolgokat.
Bom!
Te is megkönnyebbülhetsz.
Vége van.
Számomra még nem.
Sajnálom, anya! Én…
Közzétettem az iskolai üzenőfalon.
Micsodát?
Hogy miért jöttem a városba,
és mi mindenen mentem át.
Mindent.
Te ostoba kis taknyos!
Drágám!
Bajt hozol magadra a becsületességgel.
Az újságíró feladta volna, miért hoztad nyilvánosságra?
Anya!
Még most is minden este rémálmaim vannak.
A nőről, aki felpofozott a diákok előtt,
és a férfiról, aki a lakásomhoz jött.
Ha a világ elfelejti,
azt hittem, az én fejemből is eltűnnek.
De nem.
A világ talán igen,
de én nem tudom elfelejteni.
Akkor régen azt tettem, amit mondtál,
így kérlek, most te figyelj rám!
Kérlek!
Biztosan rendben leszel?
Természetesen nem.
Akkor mi lenne, ha holnap csinálnánk, nem ma?
Vagy menjek be veled?
Nem.
Félek, ideges vagyok, és el akarok rejtőzni,
de nekem kell ezt elintéznem.
Rendben.
Akkor sok szerencsét! Itt várok, amíg végzel.
Mind olvastátok, amit közzétettem, ugye?
Mindig azt mondom nektek, hogy amit meg kell tenni, meg kell tenni.
Én azonban halogattam, amit meg kellett tennem.
Tanárként,
különösen etikatanárotokként,
szégyent érzek.
Ha nem hisztek nekem, nem tudok mit tenni.
De…
remélem, hisztek.
És most már nincs sok időnk együtt.
A ma történteket félretéve
mindent meg fogok tenni, hogy a legvégsőkig tanítsalak titeket.
Van kérdés?
Igen, Se-jin?
Asszonyom, lesznek az iskolában különórák a próbavizsgához?
Megbeszélem az igazgatóval.
Vagy az osztály csinálhatna tanulókört a szünetben.
Jézusom… Állj már le, Se-jin!
-Miért csinálnánk ilyet a szünetben? -Ez az!
Csendet!
A vizsgáknak vége, de ne csellengjetek,
menjetek haza, jó?
Igen, asszonyom.
Jó utat haza!
-Köszönjük! -Köszönjük!
Bom kisasszony most engedte haza az osztályt.
Mindjárt itt lesz.
Ha bejön, senki ne szóljon semmit, jó?
De meg kell őt kérdeznünk az üzenőfalról.
Tegnap óta szenved miatta.
Mit gondolnak, milyen lehetett azt kiírni?
Mivel ő írta ki, kérdezzük meg,
tényleg volt-e viszony, vagy sem!
Az isten szerelmére!
Én tudom a választ, engem kérdezzenek róla!
Az ügyvéd, Choi I-jun mondta, akit úgy imád.
Choi ügyvéd úr?
Itt van!
Szodzsu legyen csirkecombbal vagy sör és sült csirke?
Mondjuk szodzsu dagadóval?
Jól hangzik.
Bom kisasszony!
Felmérést kell végeznünk a nyári szünet alatti órákról,
kérem, írja meg a levelet a szülőknek!
Bom kisasszony!
Az igazgató úr önhöz beszél.
Hogyne. Megcsinálom, és holnap odaadom.
Rendben.
Park úr, Hong Jung-pyo vagyok.
Mi történt?
Azt mondta, címlapsztori lesz,
még azt is elmondtam, hogy a bűnözővel jár.
Micsoda?
Visszatáncolt?
Maga mit…
Szia, I-jun!
Megvan, ki súgott nekik.
Hogy ki?
Aki ezt csinálta…
Halló! Choi úr, Hong Jung-pyo vagyok.
Nem én voltam.
Az újságíró már tudott a viszonyról, mikor engem felkeresett.
Én csak kiegészítettem.
Nem fog többé előfordulni ilyesmi.
Kérem, ne szóljon a kormányzónak!
Hogyne. Viszhall!
DISFACT PARK ÚR
TÖRLÉS
Mit művel?
Azt mondta, nem csinálja újra, segítettem.
Tessék!
ISTEN HOZTA A SHINSUI PIACON!
Rendben leszel?
Ez a legforgalmasabb hely a városban.
Most, hogy felfedtem a titkomat, hozzá kell szoknom a kritikához.
Ha bárki megszól téged,
leszek a pajzsod, és megvédelek.
Hölgyem!
Hallottam a pletykát.
Azt hittem, maguk házasok.
Hát, mi…
Ha nem, menjen már hozzá!
Legyen három vagy négy gyerekük,
és ő jól fel fogja őket nevelni.
Jesszus!
-Bom kisasszony! -Hölgyem!
Hölgyem!
Dong-pyo mondta ma reggel.
Készítettem zabkását. Jöjjenek el érte!
Zabkását?
Idén jó volt a szezámszüret, hála Han-gyul nagybátyjának.
Istenem!
Dong-pyo betegre aggódta magát önért, úgyhogy csináltam egy kis zabkását.
Köszönöm!
-Viszlát! -Viszlát!
Azt hiszem, Shinsuban mégsem olyan durvák az emberek.
Pedig azok.
Sok mindent éltem át a bűnözős pletyka miatt.
Hihetetlenek ezek az emberek.
Téged annyira másként kezelnek.
Ezért fontos a benyomás, amit teszel.
Velem durvák voltak, veled meg mind kedvesek.
Gyere! Veszek neked tökös sikhyét.
A legjobb mód lehiggadni.
Erre!
Istenem!
Ott van.
Han-gyul!
Mit keresel idekint?
BIZONYÍTVÁNY
Sajnálom, bácsikám!
Nem gondolkodtam.
Nem tőlem kell bocsánatot kérned.
Hanem Se-jintől.
Tudom, hogy hibáztam.
De tényleg Se-jinért tettem.
A szülei lenézték, mert mindig második lett.
Véget akartam vetni ennek.
Aki leginkább lenézte őt,
az te vagy, Han-gyul.
Én?
Úgy döntöttél, nincs esélye, bármilyen keményen próbálkozik.
Ezért gondoltad, hogy hagynod kell elsőnek lenni. Ugye?
Ez nem ajándék.
Ez alamizsna.
Tessék, igyál!
Bácsikám!
Mi az?
Mehetek egyetemre?
-Ezt is Se-jin miatt? -Nem.
Igazából mindig is akartam egyetemre menni,
de azt hittem, nem hagyhatlak magadra.
Ezért érettségi után
veled akartam dolgozni a cégednél.
Nincs rád szükségem.
Ne szaladj ennyire előre!
Phillip jó munkát végez. És ki mondta, hogy felvennélek?
Ez nevetséges.
Tényleg rendben leszel egyedül?
Bom kisasszony és én is Szöulba megyünk.
Bom kisasszony?
Véget ér a cseretanári megbízatása.
Máris ideje van?
Akkor fel kell készülnöm.
Nagyon finom a hús.
Vajon Bom kisasszony jól van?
A mindenit, hölgyem, ne aggódjon már ennyit miatta, és kóstolja meg ezt!
Felejtse el! Elmegyek.
Micsoda? Miért menne el az étkezés közepén?
Nem felel meg az ízlésének?
Vagy hibáztam valamit?
Esküszöm, bevarrom a száját!
Miért?
Hívjon Seo asszonynak!
Ki akarja, hogy „hölgyem”-nek nevezzék szombaton egy szép étteremben?
Hát ez volt a gond!
Jól van. Értem már.
Ha én „vénember”-nek hívnám, az tetszene?
Ha nem „hölgyem”-nek hívom,
akkor hogy szólítsam?
-Hé, maga! -„Hé, maga”?
-Figyeljen! -„Figyeljen”?
Hé!
Felejtse el! Mit is vártam?
-Elmegyek. -Ne!
Hye…
Hye-suk!
Ez tetszik.
Üljünk le!
Hye-suk leül.
Ezt ne! Csak ülj le!
VÁLLALD FEL BÁTRAN ÖNMAGAD
Azt hiszem, tudom, miért vagy dühös.
Utálhatsz engem, Se-jin.
Utálj csak, amíg el nem múlik a haragod!
És ha elmúlt az utálat,
gyere vissza!
Jól van.
Ta-dam!
Ez csípős szósz.
Ez kkakdugi.
Ez pedig marhaszegyleves.
Miért hoztál ennyit?
Meg akartalak tanítani főzni,
de azt hiszem, nincs hozzá érzéked.
A kiszállítás manapság gyors, akkor minek vesződnél?
Jól van.
Finom.
Erről van szó!
De miért a hirtelen ételszállítás?
Hamarosan visszamész Szöulba.
Eljött az idő.
Ha most felhívsz, tíz perc alatt itt vagyok.
De ha Szöulban leszel, nem fog menni.
Ezért mielőtt elmész,
megtanítalak mindenre, amire szükséged van.
Hogy felkészülhessek az elválásra?
Ugyan!
A Föld átmérője közel 13 000 kilométer.
Mi 400 kilométeren belül leszünk.
Nem válunk el.
Kapcsolatban maradunk.
Talán távol leszünk,
de a szívem mindig ott lesz veled.
Ne sírj, ha kifogysz az ételekből!
Ne éhezz, és hívj bármikor!
Én pedig azonnal küldöm a kiegyensúlyozott tápanyagtartalmú ételeket.
Mennyi hús van benne.
-Megmelegítem neked. -Jó.
Biztonsági öv.
Mire készülök most?
Ha azt mondod, hiányzom,
mindent félreteszek, és rohanok hozzád.
De néha talán nagyon váratlanul fogok hiányozni neked.
Ezért tudnod kell vezetni.
Értem a szándékodat,
de tíz éve nem volt balesetem.
Mert tíz éve nem vezetsz.
Jól van, indexelj balra!
Nem. Ezzel.
Tedd előremenetbe!
Finoman lépj a gázra!
A jobb vagy a bal volt az?
Bocsáss meg, ezt a projektet inkább hagyjuk!
Ne már, csak vicceltem!
Tényleg azt hitted, hogy nem tudom?
-A bal oldali az, ugye? -A jobb!
Nem, a balt! A féket!
-A jobb oldali. -A fék!
-A jobb. -A bal!
-Ezt nem én csinálom! -Nem tudod, mi a bal?
-Bal… -Nem, a jobb!
Bom kisasszony!
Mi az? Mi a gond?
Nem vezetni akartunk ma?
Az szerintem egyikünknek sem tesz jót.
Mit szólnál, ha mától valami mást csinálnánk?
Eszembe jutott, hogy alig van közös fotónk.
Gondoltam, jó lenne megörökíteni a közös emlékeket fényképen.
Akkor bárhová megyünk, úgy érezhetjük, együtt vagyunk.
Nagyszerű lenne.
Jól van. Tudom is, hol kezdjünk.
Hol?
Csak kövess! Jó?
Nagyon szépek.
Jól néz ki.
Köszönöm!
-Most nézz a gépre! -A gépre!
Egy, kettő, három!
-Hajrá, fehér csapat! -Hajrá!
BOM-SIK HÁZA
Jól néznek ki!
Készülj fojtáshoz!
Kész.
Nézz oda!
Ha most mindent beleadtál, biztosan első leszel.
De nem bánom, ha veszítek.
Mert mindent beleadtam,
és ha nem volt elég, el kell fogadnom.
Nem foglak utálni téged vagy magamat.
Én sem.
Nem fogom utálni magam, ha nyerek, és téged sem, ha veszítek.
Jól van.
-Előbb a hölgyek. Kezdem én. -Jó.
BIZONYÍTVÁNY
Micsoda?
Mindenben első?
Megint a hármast jelölted mindenhol?
Megint megcsináltad.
Különben hogy lennék első?
Második?
Ezúttal mindent beleadtál, ugye?
Egyetemre akarok menni, és…
Choi Se-jin, te…
Ne keress egy darabig!
Mi? Azt mondtad, nem fogsz utálni.
Te magad mondtad.
A tanulásra fogok koncentrálni.
-El az utamból! -Micsoda?
Tényleg dühös vagy. Ugye, kicsim?
-Hé! -Üdv, hölgyem!
-Félre! -Hé, neked is menni fog!
Megcsináljam helyetted?
Elkészült.
Nagyon szép.
Tényleg elmész holnap.
Istenem, tényleg!
Ne túlórázz az új iskolában!
-Nem fogok. -Szedj gyógyszert, ha kell!
Rendben.
Emlékszel a tanultakra?
Ha bárki zargat, ne ijedj meg!
Csak döntsd le, és…
Holnap 400 kilométerre leszek. Csak beszélgetni fogunk?
Csinálhatnánk valami mást?
Mást? Például?
Hát…
Például…
Amit most csinálsz, az nagyon veszélyes.
Ez az utolsó esténk. Nem baj.…
ha veszélyes.
Akkor én most…
csinálok valami veszélyeset.
Gyerünk!
EGY ÉVVEL KÉSŐBB
SZÖULI MYEONGSEONG GIMNÁZIUM
BOLDOGSÁG
Boldogság.
Ha megkérdezik, miért akartok boldogok lenni,
mit válaszolhattok?
Arisztotelész szerint:
„Az ember minden tettének célja a boldogság.”
Platónnal szemben, aki ideális világot akart,
Arisztotelész a valódi világra koncentrált, amiben élünk.
Nézzük az Etika és Gondolatok 62. oldalát!
-Egy barátom a Munseong gimiből… -Igen.
…azt mondta, viszonya volt ott.
-Viszonya? -Igen.
Ő Jeong Nan-hee lánya?
Tudtam.
Bom kisasszony!
Jó napot! Hogy ment?
Tessék, az ítélet.
Olvassa el!
KOREAI BÍRÓSÁG
A FELEK VALLOMÁSAI ÉS AZ ÍTÉLET
KÁRTÉRÍTÉS LELKI SÉRELEM OKOZÁSÁÉRT
KIM HYEON-JU KÖTELES KÁRTÉRÍTÉST FIZETNI A BÁNTALMAZÁS MIATT
Végig önnek volt igaza.
Mi ez?
Az ítélet a házasságtörési ügyben.
Azt akarom, hogy tudják, zaklattak engem,
és ezt terjesszék is!
És azt is mondták rólam, hogy Jeong Nan-hee lánya vagyok.
Ez igaz.
És ez a szépségem titka.
Akkor… Szép napot!
A „Találkozz egy sikeres szakértővel!” mai vendégét
a diákok szavazatai alapján választottuk ki.
Ugyanaz az ember, aki ösztöndíjalapot adományozott iskolánknak,
hogy gondozzuk a helyi tehetségeket.
Az, aki elsöprő fölénnyel nyerte a szavazást!
A JQ Energy vezérigazgatója,
Sun Jae-gyu!
Jó napot!
A JQ Energy vezérigazgatója vagyok,
de inkább Sun Han-gyul nagybátyjaként ismernek.
A nevem Sun Jae-gyu.
Micsoda? Han-gyul nagybátyja… az az ember?
Persze, maga cseretanárként nem volt itt.
Nézze, hogy van felöltözve!
Tényleg vezérigazgató?
Mint egy bűnöző, aki a piacon lófrál.
Először mi is ezt hittük.
De azt hallottam róla, hogy kocsikat emelget.
Ez igaz.
Mindig jó példát mutat a környéken.
Azt is beszélik, hogy éjszakánként az erdőben ás.
Minden élet fontos számára.
Úgy van.
Amikor jött a tájfun, mindenkiről gondoskodott.
Ugye, Hye-suk?
Úgy van.
Mi folyik itt? Miért védik őt mind?
Várjon, majd meglátja!
Meglátja, miről beszélünk.
De miért nem mond semmit?
Istenem!
Először a diákokhoz és a tanárokhoz szólnék, akik meghívtak.
Nagyon hálás vagyok.
Most kezdődjön az előadás!
A JQ Energy nem csak egy vállalat, ami áramot állít elő.
Ez a cég odafigyel a trendekre, és formálja a jövőt.
És ma
bemutatom, miként változik az energiaipar az MI korában,
és különösen azt, hogy milyen szerepet játszik a megújuló energia a változásban.
BOM BOM BOM
-Egészség! -Egészség!
Choi úr,
tényleg nem költözik az irodája?
Tényleg.
Miért van még ott? Nincs ott semmi.
Hogy érti, hogy semmi?
A legfontosabb dolog van ott.
Micsoda?
Nos…
Egy barát?
JAE-GYU
-Sun úr! -Bom kisasszony!
Nem tudtam felvenni az előadás miatt.
Nagy itt a hangzavar…
Bom kisasszony az!
Han-gyul nagybátyja
ösztöndíjalapot adományozott az iskolának, ezért meghívtam őt!
Istenem!
Mennyi emlék jön elő.
Miért hívtál olyan sokszor?
Ennyire hiányoztam?
Megkaptam az ítéletet.
El akartam mondani, hogy nyertem.
Tényleg?
Látod? Mit mondtam?
I-jun néha szemét tud lenni, de jó ügyvéd.
Remek tanuló volt.
Kit hívsz szemétnek, te senkiházi?
-Hallottad? -Bizony.
Mit csinál maga itt?
Tegye már le, és igyon velem egyet!
Magunk mögött hagyjuk a haragot
Nem volt harag. Hadd beszéljek még vele!
Istenem!
-Bom kisasszony! -Hogy van, Hong úr?
Sun úr berúgott.
Máskor hívja fel!
-Menjünk! -Bom kisasszony!
Megőrülök magától!
-Sun Jae-gyu! -A cipőm…
Beköltözött a szívembe!
Ne, Hong úr! Várjon!
Halló! Sun úr! Jae-gyu!
Elég!
-Elég volt! -Ne, anya!
Igen. Nekünk is koccintanunk kell.
Jól van.
Gratulálunk Yoon Bom sikeréhez.
-Gratulálunk! -Gratulálunk!
-Köszönöm!
Eladtam a földet, kész a papírmunka.
Akkor ez mi?
Ki akarom fizetni Han-gyul tandíját.
Nem tudom, hogy éles eszű
vagy korán érő típus,
de azóta sem keresett engem.
Én is ki tudom fizetni a tandíjat, olyat csinálj, amit én nem tudok!
Például?
Egy képet.
Amikor elkezdte az iskolát,
mindig csak én és ő voltunk az évnyitón.
Sosem mondta,
de láttam a szemében.
Irigyelte a barátait, akik együtt fotózkodtak
az anyjukkal, az apjukkal és más családtagokkal.
Csináljuk mi is az egyetemi évnyitón!
Adjunk neki virágot, és fotózkodjunk vele!
Han-gyulnak
ez lenne a legjobb ajándék.
Annyira hiányzik!
Egy nap hirtelen
rádöbbensz, hogy hiányzom neked. Akkor nyisd majd ki!
Mennyire hiányzik most?
Bip-bip. Száz százalékig.
Akkor kinyitom.
Igen, Bom. Nyisd ki!
Felszedtem pár kilót. Mi lesz, ha nem jó rám?
Nem.
Sun Jae-gyu nem ilyen kiszámítható.
Biztosan nem gyűrű.
De valami
csillogó és fényes lesz, amitől…
Sun Jae-gyu!
Ez neki ajándék?
Ezt tartogattam ilyen sokáig?
A fenébe!
Jézusom, Bom kisasszony!
Bom kisasszony…
Ez a francos ügyvéd…
Azt hittem, Bom az, a csudába!
Jaj, a fejem!
Az isten szerelmére!
Mi a…
Istenem, a fejem!
Megint ellöksz?
Hányadszor már?
Beállítasz egy kis dagadóval, és itt alszol, amikor csak akarsz.
Mikor engedtem meg, hogy itt aludj?
Te hálátlan szemét!
Az én pénzemen van hol laknod, abból nevelted Han-gyult!
És ennyit sem teszel meg?
Azt hiszem, eleget tettem, menj el!
Mennem kell.
Elegem van ebből.
Miért nem maradsz itthon? Hová mész?
Jae-gyu!
Hová mész, Sun Jae-gyu?
Bom kisasszony, mikor érkezett?
Mi…
Maga miért innen jön ki?
-Hol van Sun Jae-gyu? -Jae-gyu?
Lefogadom, hogy élete legnehezebb időszakát éli.
A panel P és N típusú félvezetőkből épül fel.
Az elektronok és a lyukak a fényelektromos hatás miatt
a p-n átmenetben egymás felé diffundálnak.
Ez potenciális eltérést okoz, és ha külső áramkört
-csatlakoztatunk… -Gu úr!
Ez…
Gu úr! Mi ez?
Egy szót sem értek abból, amit mond.
Lefordítaná koreaira?
Jó ideje dolgoztok itt részmunkaidőben. Még mindig nem értitek?
Hogy fogtok így állást kapni itt?
Sun Han-gyul, a JQ Energy koronahercege
elhagyja a céget, hogy egyetemre menjen.
Ki más tölthetné be a keletkező űrt?
Srácok, nektek a jellemetek is rossz, nem csak a képességeitek.
Ezért mondtam annyiszor a főnöknek, hogy ne vegyen fel titeket.
Felejtsétek el! Csak vigyétek! Gyerünk!
Hallucinálok a kimerültségtől?
Az Bom kisasszony?
Bom kisasszony!
Fiúk!
Dae-han és Min-guk, tényleg itt dolgoztok?
Yoon kisasszony!
-Üdv! -Üdv!
Remek munkát végzett.
Mióta ezt a kettőt tanítom az itteni munkára,
rájöttem, milyen nehéz lehetett magának.
Mi szél hozta erre?
Ja, igen. Sun úrhoz jöttem.
Ő… Nem, Sun úr korábban elment a piacra.
-Valóban? -Igen.
Akkor miért nem veszi fel?
Ja, igen.
Itt hagyta a telefonját.
Ha találkoznak, adja oda neki!
Rendben.
Ha az évnyitónak vége,
elmegyünk a sós kiflishez, beállunk a sorba,
aztán fotózkodunk az erdőben,
este pedig elmegyünk az ételárusokhoz az Eulmira.
Veszünk sört meg odeng levest.
Miféle randi van ilyen szigorúan betáblázva?
Ugyanolyan óráink lesznek ugyanazon az egyetemen. Mindennap találkozunk.
Jól van.
Mivel mindennap találkozunk majd, lassítsunk!
Menjünk el újra a parkba,
és találkozzunk Bom kisasszonnyal!
Hol lehet?
Bom kisasszonnyal máris találkozhatunk.
Bom kisasszony!
Gyerekek!
Milyen szépek vagytok!
-Hogy van? -Jól.
Épp arról beszéltünk, hogy Szöulban találkozhatnánk.
Tényleg? Mikor is van az évnyitó?
-Én is ott lehetek? -Hogyne.
Rengetegen lesznek az évnyitón.
És mi szél hozta erre?
Han-gyul nagybátyjához jött?
Igen, mondták, hogy itt van.
Itt volt, de elment a dódzsóba a dzsúdzsucusokkal.
Micsoda?
Hye-suk, jövő héten…
Nem.
A megszólításon kívül semmi sem változott.
Ragu, gamja-tang, sundae-guk és naengmyeon.
Hogy tudsz mindig koreai ételt enni?
Ezért megyünk hotelbe…
Hotelbe?
Ne értsd félre!
Családi szobát vettem ki, az ikrek is jöhetnek.
Az ikrek nem jöhetnek.
Miért nem?
Ne kérdezd!
Akár családi szoba, akár nászutas lakosztály,
jövök.
Jössz?
Néznek minket.
Bom kisasszony!
-Figyelem! Üdv, hölgyem! -Üdv, hölgyem!
Jó napot!
Hogy vannak?
Üdv, Bom kisasszony!
Seo asszony!
Bom kisasszony, kék öves vagyok!
Tényleg? Gratulálok, Dong-pyo!
Micsoda? Hong úr?
Üdv, Bom kisasszony!
Maga is itt edz?
De minek?
Egyáltalán nem fejlődik.
Még egy fojtást sem tud. Hogy nyerhetne a sportfesztiválon?
Csak megjátszom magam. Rejtegetem a képességeimet aznapra.
A következő fesztiválon
nem lesz ott Sun Jae-gyu, mivel Han-gyul végzett.
Így van esélyem.
Elnézést,
de hol van ez az emlegetett Sun Jae-gyu?
Őt keresem,
és kezdek elfáradni.
Ha elmegy a partra, biztosan megtalálja.
Ahol az első randijuk volt.
Sun úr?
Itt vagy, Bom?
Miért vagy ilyen sármos…
Mármint, miért nézel ki modellnek…
Mármint, miért mászkálsz ennyit?
És mi ez az öltöny? Különleges nap a mai?
Úgy gondoltam, bármelyik napon,
bármelyik pillanatban eljöhetsz hozzám, így folyton ezt viseltem.
Micsoda?
FÉL ÓRÁJA
Ölelkeznek, vagy mi? Csinálják rendesen! Így!
Mester, csörög a telefonom.
-A tiéd? Vedd fel! -Jó.
Gyerünk!
Rántsa meg!
Halló!
Micsoda? Itt van Bom kisasszony?
Mit mondtál?
Itt van Bom kisasszony?
Mindenhol magát keresi.
Han-gyul mondta, hogy ön itt van, úgyhogy idejön.
Ide?
De Han-gyul szerint dühösnek tűnt.
Mintha veszekedni akarna magával.
Vajon mi lehet a gond?
Miért akarna…
Hát persze.
Azt hiszem, tudom, miért.
Úton van ide. Hová megy?
A partra.
-A partra? -Ha ideér,
küldjétek a partra! Az első randink helyszíne.
És ne siessen!
Elmentem. Sok sikert!
Dolgozzanak!
-Sok sikert! -Sok sikert!
Azt hiszed, újra átverhetsz?
Átverni? Én…
Azt mondtad, ne hordjam ezt más nők előtt,
ezért még az előadáson sem vettem fel. Tartogattam.
Akkor ez mi az ördög?
Azt hittem valami drága vagy romantikus dolog,
Bom-sik elől is eltettem.
Az életemet is kockáztattam a tájfun idején.
Akármikor hiányoztál, ki akartam nyitni.
Csak vártam és vártam, aztán kinyitottam.
Ennyi várakozás és sóvárgás egy benzinkutas ajándékért?
Ez neked vicces?
Ahogy vártam.
Tudtam, hogy dühösen idejössz, ha kinyitod.
Micsoda?
Bom kisasszony!
A karvédő nem csak ajándék.
Számomra
többet jelent bárminél.
Mielőtt megismertelek,
mindig próbáltam elfedni ezt a sebhelyet.
Nem mertem ránézni sem, ezért mindig ráhúztam azt a karvédőt.
De miután megismertelek,
életemben először úgy éreztem, nem kell takargatnom.
Egyedül nem ment. Te segítettél leküzdeni.
Ha ez a helyzet, megőrzöm neked.
Mi ez? Mit csinálsz?
Istenem! Olyan nehéz volt mindennap a zsebemben hordozni.
Arra a napra tartogattam a zsebemben,
amikor így eljössz hozzám.
És végre eljött ez a nap.
A szívem hideg volt, mint a tél,
és te úgy jöttél, mint a meleg tavasz, drága Bom.
Akár hideg van, akár meleg,
a társad leszek, aki mindig veled van.
Ha az a karvédő az emlékeinket jelképezi,
ez a gyűrű jelképezze a közös jövőnket…
-Igen! -Igen…
Micsoda?
Még a felét sem mondtam el.
Bármit is mondasz,
a válaszom igen.
Tavasszal kellene esküdnünk.
És legyen három gyerekünk!
A éttermes nő szerint a fiúk nem jók.
Akkor három lány?
Szöulban vagy itt legyen az első otthonunk?
Akárhol és akármikor is van,
te leszel itt…
mellettem.
BOM SZERETI JAE-GYUT
A feliratot fordította: Tüzér Tamás