12. DÍL
ELEKTRONICKÁ NÁSTĚNKA
DOBRÝ DEN, JSEM UČITELKA ETIKY JUN BOM
Neschovávej se, ničemu se nevyhýbej a neutíkej.
Jdeme na to.
Han-kjule, viděl jsi to?
ELEKTRONICKÁ NÁSTĚNKA
DOBRÝ DEN, JSEM UČITELKA ETIKY JUN BOM
Co to je?
Bom.
Bom…
Dobrý den.
Jsem učitelka etiky Jun Bom.
Mnoho z vás jistě zajímá, proč jsem přišla do vašeho města.
Navzdory různým pověstem
jsem o tom nemluvila,
protože jsem byla
v situaci, kdy jsem potřebovala mlčet a pořád se neospravedlňovat.
Věřila jsem, že dokud budu mlčet, budou všichni spokojení,
a že se moje zraněné srdce časem zahojí.
Ale uvědomila jsem si,
že pravda vyjde najevo díky odvaze, ne s časem.
Proto jsem se teď
rozhodla, že všem řeknu, čím jsem prošla.
Mami.
Víš, já…
Málem jsem měla infarkt.
Kdo to zase je?
Nejsou to novináři?
Co?
To určitě ne. Půjdu se podívat.
Promiň, jestli tě to urazilo.
Ale jak jsi řekla, být první pro mě nemá smysl.
Nepotřebuju dobré známky, když nejdu na vysokou.
A rodiče mě kvůli tomu neotravují.
Muselo tě to bavit.
Netušila jsem to, když jsem řekla, že je to vytrvalostní hra
a že mám pocit, že si svět mojí snahy všiml.
Muselo tě bavit, jak si myslím, že jsem tě opravdu porazila.
Chtěl jsem ti to první místo dát jako dárek.
To je všechno.
Fakt si myslíš, že to byl dárek?
Dát někomu, co si nejvíc přeje, není právě to dárek?
Chvíli mě nekontaktuj.
Cože?
Přestanu se s tebou vídat a budu se soustředit na učení.
Ale vždyť jsme spolu sotva začali chodit.
Být první sama za sebe…
to je dárek, který chci nejvíc.
Dobrý den.
Jmenuji se Son Dže-kju.
Řekl jsem mu, ať přijde.
Dže-kju s vámi chce něco probrat.
Když už jsme se všichni sešli,
myslel jsem, že bude nejlepší probrat to spolu.
Než jsem přišel, sešel jsem se s vedoucím v Disfactu.
Prosím?
Můžete smazat všechny kopie nahrávky našeho rozhovoru?
Dnes je tak snadné všechno zkopírovat.
Musím mít jistotu.
Poslyšte. Potřebuju,
abyste přede mnou vymazal originál i kopie
z disku i z cloudu. Všechny záznamy.
A stáhněte žádost o předběžné opatření.
Víte,
mám takový zlozvyk. Když si něco usmyslím, dotáhnu to za každou cenu.
Když to smažu a vy vydáte článek,
žádný smír už nebude.
Podniknu právní kroky
proti všemu včetně této dohody.
Počítejte s tím…
že za svou chybu zaplatíte.
Slíbil, že článek nevydá.
Konečně se můžu zase nadechnout.
Mám pocit, jako by mě vytáhli z hrobu.
Zítra se s reportérem sejdu a vyřešíme právní záležitosti.
Bom.
Mělo by se ti taky ulevit.
Už je po všem.
Pro mě ještě ne.
Odpusť, mami. Já…
Zveřejnila jsem to na školní nástěnce.
Zveřejnila co?
Proč jsem přišla do města
a čím jsem si prošla.
Všechno.
Ty pitomá krávo!
Miláčku.
Tou dobrotou si všechno kazíš.
Ten reportér to chtěl vzdát, tak proč to sama zveřejňuješ?
Mami.
Pořád mám denně noční můry.
O té ženě, která mě zpohlavkovala před studenty,
a o tom muži před mým bytem.
Myslela jsem, že když se
na to zapomene, vymaže se mi to z paměti.
Ale ne.
Lidé na to možná zapomněli,
ale já nemůžu.
Tehdy jsem to udělala po tvém,
tak mě tentokrát poslouchej.
Prosím.
Určitě to zvládneš?
To víš, že ne.
Co kdybys to radši nechala na zítřek?
Nebo tam mám jít s tebou?
Ne.
Mám strach a jsem nervózní a chci se schovat,
ale musím to vyřešit sama.
Dobře.
Tak hodně štěstí. Počkám tady na tebe.
Všichni jste četli, co jsem zveřejnila, že?
Vždycky jsem vám říkala, že co se má udělat, to se udělat musí.
Přitom jsem sama odkládala, co jsem měla udělat.
A jako učitelka,
zejména jako ta, kdo vás má učit etiku,
se před vámi stydím.
I když mi neuvěříte, nemůžu s tím nic udělat.
Ale přesto…
doufám, že uvěříte.
Nezbývá nám spolu moc času.
Nehledě na to, co se stalo dnes,
udělám, co budu moci, abych vás učila až do konce.
Máte otázky?
Ano, Se-čin.
Bude škola otevírat přípravnou třídu na zkoušku nanečisto?
Promluvím si o tom s ředitelem.
A co kdyby naše třída zorganizovala o přestávkách samostudijní skupiny?
Prosím tě, Čchö Se-čin, přestaň s tím otravovat.
-Proč bychom si tím kazili přestávku? -Přesně.
Ticho.
Vím, že je po zkouškách, ale nepotulujte se
a jděte rovnou domů, ano?
Ano, paní učitelko.
Šťastnou cestu.
Děkujeme!
Paní Bom právě rozpustila třídu.
Za chvíli tu bude.
Až přijde, nikdo nic neříkejte.
Ale na tu nástěnku bychom se jí měli zeptat.
Trpí kvůli tomu už od včerejška.
Jak myslíte, že se cítila, že to sama zveřejnila?
Když to zveřejnila sama, musíme se zeptat,
jestli opravdu měla poměr, nebo ne.
Proboha.
Na to už mám odpověď, tak se zeptejte mě.
Slyšela jsem to od advokáta Čchö I-čuna, kterého máte tak rád.
Advokáta Čchöa?
Už je tady.
Tak mám si dát sódžu s kuřecími pařátky, nebo pivo se smaženým kuřetem?
A co sódžu s bůčkem?
To zní dobře.
Paní Bom.
Musíme udělat průzkum ohledně letního vyučování,
tak prosím připravte dopis rodičům.
Bom.
Mluví na tebe ředitel.
Samozřejmě. Přinesu vám ho zítra.
Pane Paku, tady Hong Čong-pchjo.
Co se stalo?
Říkal jste, že to bude na titulní straně,
tak jsem vám řekl i o vztahu s tím chuligánem.
Prosím?
Vy jste to stáhli?
Co to…
Haló, I-čune.
Chytil jsem toho donašeče.
Koho?
No, udělal to…
Haló? Pane Čchöi, tady Hong Čong-pchjo.
Já to nebyl.
Reportér už o té aféře věděl, když za mou přišel.
Jen jsem ho trochu postrčil.
Víckrát se to nestane.
Neříkejte to prosím guvernérovi.
Jistě. Na shledanou.
DISFACT - REPORTÉR PAK
SMAZAT
Co to děláte?
Říkal jste, že už to neuděláte, tak jsem vám pomohl.
Prosím.
VÍTEJTE NA TRHU V ŠINSU
Zvládneš to?
Tohle je nejlidnatější místo ve městě.
Když už jsem odhalila tajemství, musím si zvykat na kritiku.
Když tě bude někdo kárat,
ochráním tě jako štít.
Paní.
Slyšela jsem ty drby.
Myslela jsem, že jste manželé.
No, to je…
Jestli nejste, honem si ho vezměte.
Pořiďte si tři, čtyři děti,
on je dobře vychová.
-Paní Bom. -Dobrý den.
Dobrý den.
Slyšela jsem to ráno od Tong-pchjoa.
Udělala jsem kaši. Stavte se.
Kaši?
Letos máme dobrou úrodu sezamu díky Han-kjulovu strýci.
Panečku.
Tong-pchjo měl o vás starost, tak jsem udělala kotel kaše.
Děkuji.
-Na shledanou. -Nashle.
Lidi v Šinsu asi nakonec nejsou tak tvrdí.
Ale jsou.
Kvůli pomluvě, že jsem výtržník, jsem dost vytrpěl.
Já ty lidi nechápu.
K tobě se chovají úplně jinak.
Proto tolik záleží na prvním dojmu.
Ke mně byli přísní, ale na tebe jsou milí.
Pojď. Koupím ti dýňové sikhje.
To nejlíp uklidňuje.
Tudy.
Panejo.
Tam to je.
Han-kjule.
Co děláš venku?
VYSVĚDČENÍ
Promiň, strejdo.
Nepřemýšlel jsem.
Mně se neomlouvej.
Omluvit by ses měl Se-čin.
Vím, že to nebylo správné.
Ale vážně jsem to udělal kvůli Se-čin.
Rodiče jí pohrdali, že je pokaždé druhá,
a já jsem chtěl, aby to přestalo.
Ten, kdo jí nejvíc pohrdal,
jsi byl ty.
Já?
Rozhodl ses, že nemá šanci, i když se bude snažit.
Proto tě napadlo, že jí necháš být první.
To není dárek.
To je útrpnost.
Na, dej si.
Strejdo.
Copak?
Můžu jít na vysokou?
-To taky kvůli Se-čin? -Ne.
Popravdě jsem chtěl jít studovat,
ale myslel jsem, že tě tady nemůžu nechat.
Takže jsem po škole chtěl
pracovat s tebou v tvojí firmě.
Já tě nepotřebuju.
Tomu říkám unáhlenost.
Philip pracuje dobře. A kdo říká, že bych tě zaměstnal?
To si děláš legraci.
Opravdu to zvládneš sám?
Já i paní Bom jedeme do Soulu.
Bom?
Její zástup na škole brzy končí.
Už ten čas přišel?
To bych se měl začít připravovat.
To maso je moc dobré.
Zajímalo by mě, jak se daří Bom.
Ženská, přestaň se o ni starat a ochutnej to maso.
Přestaň. Já jdu.
Cože? Přece nepůjdeš uprostřed jídla.
Nechutná ti to?
Nebo jsem udělal chybu?
Přísahám, já ti tu pusu zavřu.
Co je?
Radši mi zase vykej.
Kdo stojí o to, aby mu v sobotu v pěkné restauraci někdo říkal „ženská“?
Aha, tak tohle ti vadilo.
No dobře. Rozumím.
Kdybych ti říkala dědku, líbilo by se ti to?
Když ti nemám říkat ženská,
tak jak ti mám říkat?
-Hej ty. -„Hej ty“?
-Koukej. -„Koukej“?
Hele.
Nech toho. Co jsem čekala?
-Radši jdu. -Nechoď.
He…
He-suk.
To se mi líbí.
Posadíme se.
He-suk, posaď se.
Nech toho. Prostě si sedni.
ODVAHA BÝT NENÁVIDĚN
Už asi vím, proč se tolik zlobíš.
Se-čin, můžeš mě nenávidět.
Nenáviď mě po libosti, dokud se nepřestaneš zlobit.
A až ta nenávist zmizí,
chci, aby ses vrátila.
Tadá.
Pálivá omáčka.
Kkaktugi.
A tohle je hovězí polévka.
Proč jsi toho vzal tolik?
Chtěl jsem tě naučit vařit,
ale myslím, že na to nemáš talent.
Dneska si můžeš všechno nechat dovézt, tak proč se obtěžovat?
Tak.
To je dobré.
To je přesně ono.
Ale co má najednou ta donáška znamenat?
Brzo se budeš vracet do Soulu.
Už ten čas přišel.
Když mi teď zavoláš, přiběhnu za deset minut.
Ale až budeš v Soulu, tak nemůžu.
Takže než odjedeš,
naučím tě postupně všechno, co potřebuješ.
Abych se připravila, až se rozdělíme?
No tak.
Průměr Země je asi 13 000 kilometrů.
Ale my od sebe budeme jen 400.
Nebudeme rozdělení.
Pořád budeme spojení.
Možná od sebe budeme daleko,
ale moje srdce tam bude s tebou.
Tak neplač, když ti dojdou pochutiny.
Netrap se hlady a kdykoli mi zavolej.
Já ti pošlu nutričně vyvážené dobroty až domů.
Je v tom spousta masa.
-Ohřeju ti to. -Dobře.
Připoutej se.
Na co se teď připravuju?
Když řekneš, že se ti stýská,
všechno zahodím a poběžím za tebou.
Ale někdy se ti začne stýskat z ničeho nic.
Proto bys měla umět řídit.
Chápu, o co ti jde,
ale já jsem deset let neměla nehodu.
To proto, že jsi deset let neřídila.
Tak zapni levý blinkr.
Ne. Tady.
Teď zařaď rychlost.
Jemně sešlápni plyn.
To je ten levý, nebo pravý?
Víš co, radši ten plán zrušíme.
Prosím tě, dělám si legraci.
Fakt sis myslel, že to nevím?
-Ten levý, viď? -Pravý!
Ne, levý! Brzdu!
-Pravý. -Brzdi!
-Pravý. -Levý!
-Já to nedělám! -Nevíš, co je levá?
-Levou… -Ne, pravou!
Bom.
Co se děje?
Neměli jsme trénovat řízení?
Myslím, že to pro nás není dobré.
Co kdybychom ode dneška dělali něco jiného?
Když o tom tak přemýšlím, nemáme spolu moc fotek.
Tak mě napadlo uchovat si pěkné vzpomínky na fotkách.
Ať budeme kdekoli, budeme mít pocit, že jsme spolu.
To bych ráda.
Vím, kam půjdeme napřed.
Kam?
Jen pojď se mnou.
Jsou krásné.
Vypadá to dobře.
Děkuju.
-Podívej se do objektivu. -Do objektivu.
Jedna, dvě, tři.
-Bílí, do toho! -Do toho!
BOM-SIKŮV DŮM
Sluší vám to!
Připrav se na škrcení.
Připravit.
Podívej se.
Jestli jsi do toho tentokrát dal všechno, musíš být první.
Ale když teď prohraju, nevadí.
Protože jsem do toho dala všechno,
a jestli to nebude stačit, musím to přijmout.
Nebudu tě za to nesnášet, ani sebe.
Já taky ne.
Nebudu se nesnášet, když vyhraju, ani tebe, když prohraju.
Dobře.
Dáma má přednost. Otevřu svůj.
VYSVĚDČENÍ
Cože?
První místo ve všem?
Ty jsi zase pokaždé vybral trojku?
Tys to udělal znovu.
Proč jsem jinak první?
Druhý?
Snažil ses, jak jsi uměl, ne?
Teď už chci na vysokou, a…
Čchö Se-čin, ty…
Chvíli mě nekontaktuj.
Co? Říkal jsi, že mě nebudeš nesnášet.
Sám jsi to řekl.
Budu se teď soustředit na učení.
-Uhni. -Co?
Ty se vážně zlobíš. Co, miláčku?
-Hej. -Dobrý den.
-Stranou. -Hej, taky to dokážeš.
Mám to za tebe vyřešit?
A je to.
To je krása.
Tak zítra odjíždíš.
To ano.
Moc se v té nové škole nepřepracuj.
-Neboj. -Ber léky, když ti nebude dobře.
Dobře.
Pamatuješ si ty techniky?
Kdyby tě někdo obtěžoval, neboj se.
Prostě ho sejmeš a…
Zítra budeme od sebe 400 kilometrů. Budeš pořád jen mluvit?
Můžeme dělat i něco jiného?
Něco jiného? Jako co?
No…
Například…
To, co teď děláš, je moc nebezpečné.
Je poslední noc. Trocha nebezpečí…
snad neuškodí.
Tak já udělám…
něco nebezpečného hned.
Jdeme!
O ROK POZDĚJI
STŘEDNÍ ŠKOLA SOUL MJONGSONG
ŠTĚSTÍ
Štěstí.
Když se vás zeptají, proč chcete být šťastní,
jak odpovíte?
Aristotelés řekl:
„Konečným účelem lidského jednání je štěstí.“
Na rozdíl od Platóna, který vyznával ideální svět,
Aristotelés se zaměřoval na skutečný svět, v němž žijeme.
Najděte si stranu 62 Etiky a myšlení.
-Moje kamarádka na střední Munsong… -Ano.
…říkala, že tam měla poměr.
-Poměr? -Ano.
Ona je dcera Čong Nan-hui?
Já to věděla.
Paní Bom.
Dobrý den. Jak to šlo?
Tady je rozhodnutí.
Přečtěte si to sama.
NEJVYŠŠÍ SOUD
TVRZENÍ STRAN A ZJIŠTĚNÍ
ODŠKODNĚNÍ ZA DUŠEVNÍ STRÁDÁNÍ
KIM HJON-ČU JE POVINNA K ODŠKODNĚNÍ ZA NAPADENÍ
Celou dobu jste byla v právu.
Co to je?
Rozsudek v případu nevěry, o kterém jste mluvily.
Ráda bych, abyste věděly, že jsem byla pronásledovaná,
a šířily to dál.
A taky jste mluvily o tom, že jsem dcera Čong Nan-hui.
To je pravda.
A je v tom tajemství mojí krásy.
Přeju vám krásný den.
Host dnešního setkání s úspěšným profesionálem
byl vybrán hlasováním studentů.
A je to člověk, který naší škole věnoval stipendijní fond,
aby podpořil naše talenty.
Ten, pro něhož hlasovala naprostá většina!
Ředitel JQ Energy,
Son Dže-kju!
Zdravím vás.
Jsem ředitelem JQ Energy,
ale spíš mě znáte jako Son Han-kjulova strýce.
Jmenuji se Son Dže-kju.
Cože? Han-kjulův strýc je… tenhle chlap?
Ty jsi vlastně byl na učitelské výměně.
Podívejte se, jak je oblečený.
Vážně je to ředitel?
Vypadá jako chuligán z tržnice.
To jsme si taky napřed mysleli.
Ale zaslechl jsem, že zvedá lidem auta.
To je pravda.
Je příkladem pro celou čtvrť.
Taky se povídá, že v noci ryje na horách v zemi.
Záleží mu na každém životě.
To je pravda.
Když udeřil tajfun, o všechny se postaral.
Že jo, He-suk?
To je pravda.
Co se to děje? Proč ho všichni hájíte?
Jen počkej a uvidíš.
Uvidíš, o čem mluvíme.
Ale proč nic neříká?
Panejo.
Především děkuji žákům a učitelům, kteří mě pozvali.
Vážím si toho.
A nyní začněme s přednáškou.
JQ Energy není jen výrobce elektřiny.
Je to společnost, která se řídí trendy a tvoří budoucnost.
A dnes
budeme mluvit o proměně energetiky ve věku AI,
zejména o tom, jakou roli ve změně hraje obnovitelná energie.
BOM BOM BOM
Na zdraví.
Mimochodem, pane Čchöi,
opravdu nebudete měnit sídlo?
Pravda.
Co tam pořád děláte? Nic tam není.
Jak to myslíte, nic?
Je tam to nejdůležitější.
Co tam je?
Přítel?
DŽE-KJU
-Sone! -Bom!
Nemohl jsem to zvednout kvůli přednášce.
Je tady hluk, tak…
To je paní Bom!
Han-kjulův strýc
věnoval škole stipendijní fond, tak ho zvu!
Panejo.
Vybavuje se mi tady plno vzpomínek.
Proč jsi mi vlastně tolikrát volala?
Tolik se ti stýskalo?
Dnes jsem dostala rozsudek.
Chtěla jsem ti říct, že jsem vyhrála.
Fakt?
Vidíš? Co jsem ti říkal?
I-čun dokáže být otravný, ale je to dobrý právník.
Byl skvělý student.
Kdo že je otravný, ty syčáku?
-Slyšel jsi to? -Jo, slyšel.
Co tady děláte?
Už to položte a pojďte se se mnou napít.
Zlou krev hoďme za hlavu
Žádná zlá krev nebyla. Nechte mě s ní mluvit.
Proboha.
-Paní Bom. -Pane Hongu, jak se máte?
Pan Son je dost opilý.
Zavolejte mu jindy.
-Jdeme. -Počkej, Bom.
Já se z vás zblázním!
-Son Dže-kju. -Moje boty…
Máš místo v mém srdci!
Ne, pane Hongu. Počkejte.
Haló? Sone! Dže-kju!
Přestaň.
-Přestaň. -Ne, mami. Počkej.
Měli bychom si připít.
Tak jo.
Blahopřejeme Jun Bom k vítězství.
-Blahopřejeme. -Blahopřejeme.
-Děkuju!
Pozemek jsem prodala a dokumenty jsou vyřízené.
Tak o co jde?
Chtěla jsem zaplatit Han-kjulovi školné.
Nevím, jestli je tak chytrý,
nebo předčasně vyspělý,
ale od té doby mě nekontaktoval.
Školné mu můžu taky zaplatit, tak pro něj udělej něco, co nedokážu.
Co třeba?
Fotku.
Vždycky, když začínala škola,
byl na slavnostním zahájení jen se mnou.
Nic neřekl,
ale viděl jsem mu to v očích.
Záviděl kamarádům, kteří se fotili
s maminkami, tatínky a dalšími příbuznými.
Uděláme to na zahájení akademického roku.
Přineseme květiny a vyfotíš se s ním.
Pro Han-kjula
to bude nejlepší dárek.
Tolik se mi po něm stýská!
Kdybyste jednou, nečekaně,
zjistila, že vám chybím, otevřte to.
Jak moc mi teď chybí?
Píp píp. Sto procent.
Tak bych to měla otevřít.
Jo, Bom. Otevři to.
Trochu jsem přibrala. Co když mi nebude?
Ne.
Son Dže-kju není tak předvídatelný.
Takže to určitě nebude prsten.
Ale bude to
něco lesklého a třpytivého, co mě…
Hej, Son Dže-kjue!
Tohle má být dárek?
Kvůli tomuhle jsem se tak ovládala?
Zatraceně.
Jeje, Bom.
Bom…
Zatracenej advokát…
Já myslel, že je to ona.
Moje hlava.
Už proboha dost!
Co to…
Bože, moje hlava.
Tys mě zase odkopnul?
Pokolikáté to je?
Nakvartýruješ se sem s nějakým bůčkem a hned tu chceš spát.
Kdy jsem říkal, že tady můžeš přespávat?
Ty nevděčnej parchante.
Sehnal sis bydlení a vychoval Han-kjula za moje peníze.
A tohle pro mě neuděláš?
Proboha. Myslím, že jsem udělal dost, tak už jdi.
Musím odejít.
To už mě tak unavuje.
Proč nemůžeš zůstat doma? Kam jdeš?
Dže-kju.
Son Dže-kjue, kam jdeš?
Paní Bom, kdy jste přijela?
Co…
Co jste tam dělal?
-Kde je Son Dže-kju? -Dže-kju?
Myslím, že prožívá nejtěžší období.
Panel se skládá z polovodičů typu P a N
a elektrony a díry se při fotoelektrickém jevu
začnou přitahovat přes PN přechod.
Tím vzniká napětí, a jestliže je připojen
-vnější obvod… -Pane Gu.
To je…
Pane vedoucí. Cože?
Nerozumím ničemu, co říkáte.
Můžete mi to přeložit do korejštiny?
Už chvíli tu brigádničíte. Pořád ještě nerozumíte?
Jak tady chcete dostat práci?
Son Han-kjul, korunní princ JQ Energy,
firmu opouští, aby šel studovat.
Kdo za něj zaskočí, když ne my?
Chlapci, vám chybí nejen znalosti, ale i disciplína.
Proto jsem tolikrát šéfovi říkal, ať vás nezaměstnává.
To je jedno. Hlavně to odneste. Pohyb!
Mám halucinace z vyčerpání?
Není to paní Bom?
-Paní Bom! -Paní Bom!
Chlapci!
De-hane a Min-guku, vy jste tady na brigádě?
Paní Jun.
-Dobrý den. -Dobrý den.
Obdivuju vás.
Jak jsem začal učit tady ty dva práci u nás,
uvědomil jsem si, jak těžké to pro vás muselo být.
Mimochodem, co vás sem přivádí?
Přišla jsem za panem Sonem.
Strýček… Ne, pan Son odjel na trh.
-Vážně? -Ano.
Tak proč to nezvedá?
Aha.
Nechal si tady telefon.
Až ho uvidíte, dejte mu ho.
Až skončí slavnostní zahájení roku,
půjdeme vystát frontu do pekařství,
vyfotíme se v Soulském lese
a večer zajdeme k pojízdným barům na ulici Ulmiro.
Dáme si pivo a polívku s rybími knedlíčky.
Ty máš to rande tak přesně naplánované?
Budeme chodit na stejné přednášky. Uvidíme se denně.
Tak jo.
Když se teda budeme vídat denně, začneme zvolna.
Půjdeme znovu do parku Hankang
a taky za paní Bom.
Kde je?
Podívej, za paní Bom můžeme hned.
Paní Bom.
Děti!
Ty jsi tak zkrásněla.
-Jak se máte? -Dobře.
Zrovna jsme si povídali, jak za vámi půjdeme v Soulu.
Opravdu? Kdy že máte to slavnostní zahájení?
-Můžu přijít? -Samozřejmě.
Bude tam plno lidí.
Co vás sem vlastně přivedlo?
Jedete za Han-kjulovým strýčkem?
Slyšela jsem, že strýček je tady.
Byl, ale odešel do dódžó s lidmi z džiu-džitsu.
Cože?
He-suk, příští týden můžeme…
Ne.
Kromě toho, jak mě oslovuješ, se nic nezměnilo.
Dušené mořské plody, kamčatang, suntekuk a nengmjon.
Jak můžeš pořád jíst korejské jídlo?
Proto půjdeme do hotelu…
Do hotelu?
Nechápej to špatně.
Objednal jsem rodinný pokoj, abychom vzali i dvojčata.
Dvojčata nemůžou.
Proč ne?
Neptej se.
Ať je to rodinný pokoj nebo líbánkový,
pojedu.
Pojedeš?
Lidi se dívají.
Paní Bom!
-Pozor! Vítáme vás! -Dobrý den!
Dobrý den.
Jak se pořád máte?
Ahoj, Bom.
Jé, So!
Paní Bom, já už mám modrý pásek.
Vážně? Blahopřeju, Tong-pchjoe!
Copak? Pane Hongu?
Dobrý den, paní Bom.
Vy tady taky cvičíte?
Ale k čemu?
Vůbec se nezlepšuje.
Neumí ani nasadit páku. Jak chcete vyhrát na sportovním dni?
Jen to předstírám. Schovávám si dovednosti na potom.
Kromě toho, na příští slavnosti
nebude Son Dže-kju, když už Han-kjul absolvoval.
Takže mám šanci.
Promiňte,
ale kde je Son Dže-kju, o kterém mluvíte?
Všude ho hledám
a už jsem z toho unavená.
Když půjdete na pláž, určitě ho tam najdete.
Jak jste měli první schůzku.
Sone?
Ty jsi tady, Bom?
Proč ti to tak sluší…
Totiž proč vypadáš jako model…
Totiž proč pořád někde lítáš?
A co ten oblek? Je nějaký speciální den?
Říkal jsem si, že každým dnem
za mnou můžeš přijet, tak to nosím pořád.
Prosím?
PŘED 30 MINUTAMI
Vy se mazlíte, nebo co? Dělejte to pořádně. Takhle!
Mistře, zvoní mi telefon.
-Tvůj? Běž to zvednout. -Ano.
No tak.
Zatáhnout.
Haló?
Co? Je tady paní Bom?
Co jsi říkal?
Bom je tady?
Všude vás hledá.
Han-kjul jí řekl, že jste tady, tak sem jde.
Sem?
Ale říkal, že vypadá naštvaně.
Jako by si s vámi chtěla vyřídit účty.
Nechápu, co se stalo.
Proč by…
Aha.
Asi vím proč.
Už je na cestě. Kam jdete?
Na pláž.
-Na pláž? -Až přijde, řekněte jí,
ať jde na pláž, kde jsme měli první schůzku.
Ať nespěchá.
Odcházím. Hodně štěstí!
Pilně cvičte!
Hodně štěstí!
Myslíš, že se nechám zase oklamat?
Oklamat?
Nechtěla jsi, abych ho nosil před jinými ženami,
tak jsem ho neměl ani na přednášce. Schovával jsem si ho.
Tak co je proboha tohle?
Myslela jsem, že je to něco drahého nebo romantického,
Bom-sik na to nesměl sahat.
Riskovala jsem kvůli tomu život při tajfunu.
Když se mi stýskalo, chtěla jsem to otevřít.
Pořád jsem váhala, a nakonec to otevřela.
A všechno čekání a stýskání bylo kvůli cetce z benzínky?
Připadá ti to vtipný?
Přesně jak jsem čekal.
Věděl jsem, že se vztekle přiřítíš, až to otevřeš.
Cože?
Bom.
Ten rukáv není jen nějaká cetka.
Pro mě
má větší význam než cokoli.
Než jsem tě potkal,
pořád jsem tu jizvu schovával.
Neměl jsem odvahu se na ni ani podívat, tak jsem ji zakrýval tím rukávem.
Ale když jsem tě potkal,
poprvé jsem cítil, že ji schovávat nemusím.
Sám bych to nedokázal. Ty jsi mi to pomohla překonat.
V tom případě ti to schovám u sebe.
Co? Co to děláš?
Bylo hrozně těžké nosit to denně v kapse.
Pořád to nosím s sebou,
připraven na den, kdy přijedeš.
A ten den konečně nastal.
Mé srdce bylo chladné jako v zimě,
a ty jsi ke mně přišla jako hřejivé jaro, milovaná Bom.
Ať je horké nebo studené,
budu tvůj muž, který je pořád při tobě.
Jestli je ten rukáv symbolem našich vzpomínek,
tento prsten bude symbolem naší společné budoucnosti…
-Ano! -Ano…
Co?
Ještě jsem neřekl ani půlku.
Ať řekneš cokoli,
moje odpověď je ano.
Měli bychom se vzít na jaře.
A mít tři děti.
Podle té paní z bufetu jsou synové na nic.
Tak tři dcery?
Pořídíme si první bydlení v Soulu, nebo tady?
Ať je to kdekoli a kdykoli,
vedle mě budeš…
vždycky ty.
BOM MILUJE DŽE-KJUA
Překlad titulků: Jan Táborský