AVSNITT 11
Var snäll
och rök inte nära Han-gyul.
Snorunge.
Hur vågar du blänga på din far så?
Ge mig spriten, nu!
För fasen.
Okej.
Jag hämtar den.
Vad tar sån tid?
Han-gyul.
Jae-gyu.
Sluta, pappa!
Otacksamma unge, hur vågar du säga emot?
Din lilla skit!
Det räcker att se dig,
så kokar jag av ilska.
Snorunge.
Jae-gyu.
Jag kunde ha räddat honom…
Jag borde ha gjort det.
Men jag…
…gick bara och lämnade honom.
Det är synd att du inte kunde rädda honom, men klandra inte dig själv.
Gud lämnade väl ärret…
…för att leda mig på vägen.
Så att jag inte skulle glömma min synd.
Här har vi beviset.
Lyssna, fröken Bom.
Jag följde inte ärret för att det var fult.
Varje gång jag ser det
minns jag blicken i min fars ögon…
Det påminner mig om då…
…så jag kunde inte förmå mig att visa det.
Jae-gyu.
När jag sprang med Han-gyul i famnen,
då slog det mig.
En dag…
…får jag betala för det.
Jag levde farligt
och undrade när dagen skulle komma.
Och av alla tider är det nu…
…som jag är lyckligast med dig.
Inte ens jag förlåter mig själv.
Vem skulle förlåta mig?
Även om du inte kan förlåta mig…
…så avskyr jag dig inte.
Det är också…
…min börda.
VÄLGÖRENHETSKONSERT
-Den dagen… -Den dagen…
Förlåt.
Jag blev för till mig den dagen
och sa nåt förhastat.
Det var jag som var för hård.
Men jag åkte ända ner till Shinsu
för att få se min dotters ansikte, och att höra det
störde mig verkligen.
Jag förstår absolut.
Om det var jag och jag fick veta att han min dotter var ihop med var sån…
Säg ingenting.
Fröken Jeong, hur har du haft det?
Det känns som om vi möts ofta nu.
För att jag är på tv-stationer, premiärer och sånt.
Du skulle visst starta ett nytt projekt med Bong Chan-ho.
Du har ögon och öron överallt.
Jag ser fram emot goda nyheter.
Okej, vi ses sen.
Varför? Vem är det?
Den som frågade mig om Bom på presskonferensen.
Reporter Park, Disfact.
Konstigt nog ser jag honom var jag än går på sistone.
Som om han följer mig överallt.
Shinsu.
-Trösta honom? -Ja.
Men jag vet inte hur.
Blir det för seriöst så såras han.
Gör jag en stor grej av det så aktar han sig.
Varför behöver du trösta honom? Blev han stämd igen?
Det är inte det.
Har Han-gyul hamnat i trubbel?
Han är inte den typen.
Fröken Bom, kom hit snabbt.
Vad händer?
Det är slutprov. Svarspappren är ute.
Han-gyul skrev nummer tre på varenda fråga i koreansk historia.
Det måste vara ett misstag.
Titta.
Är han dum?
Vad fasen pågår?
Han-gyul satte treor på allt i matte också.
Och i naturkunskap.
Varför?
Han-gyul, är du redan färdig?
Det har bara gått tio minuter.
Ja.
Jag ska prata med honom.
Vad tänkte han?
Kan du berätta vad som hände?
Det var orättvist.
Vadå?
Fröken Bom.
Se-jin pluggar så hårt.
Hon jobbar alltid mer än mig, så varför ska jag alltid bli först?
Borde inte de som jobbar hårdare vinna?
Och jag planerar inte ens att gå på universitetet
och behöver inte göra bra ifrån mig.
Han-gyul.
Ja…
Jag förstår att du bryr dig om din vän,
men det är inte rättvist om du medvetet gör ett sämre jobb.
Ni borde båda göra ert bästa och respektera resultaten.
Förutom det, om nån som är så duktig som du
vill göra saker rättvisa
är det inte genom att bli sämre.
Du måste hjälpa andra att komma ikapp.
Jag borde låta din farbror veta som din klassföreståndare.
Vänta, låt mig berätta.
Jag tänkte inte.
Ge mig en chans
att prata med min farbror i enrum.
Han-gyul.
När blev det så tyst vid matbordet här?
Han-gyul, beter sig inte din farbror lite konstigt nuförtiden?
Familjen skulle ju titta på varandra
istället för att titta ner på telefonen.
Han har sneglat på mobilen i flera dagar.
Ät.
Beter sig inte Han-gyul konstigt?
Han hoppar till när hans namn nämns
och ser orolig ut, som om nåt döljs.
Han-gyul, har du nåt att säga?
Ingenting.
Tack för maten.
Du.
Ät mer.
KVINNAN
Jag skickade dokumenten. Vad nu?
Var?
Varför ville du ses här?
Du kunde inte stå ut med att vara här,
så du stack bara.
Jag hatar det här stället.
Varje gång jag kommer hit minns jag hur jag blev slagen
och hur fattiga vi var.
Och blotta tanken på vår far här
gör mig illamående. Jag står verkligen inte ut.
Kvinnan kom förbi.
Vem då?
Yoon Bom.
Förlåt att jag kommer så plötsligt.
Jag frågade Han-gyul och fick reda på var du var.
Jaha…
Är det så?
Varför kom du för att träffa mig?
Nyligen har herr Sun berättat
om din far.
Jag har inget att säga om det.
Kom inte tillbaka för nåt sånt.
Han sa:
"Jag förlåter inte ens mig själv. Vem skulle förlåta mig?"
Vem skulle
kunna förlåta honom?
Menar du att det är jag?
Herr Sun begraver sig själv i sin egen skuld.
Jag tror att nån behöver förlåta honom
så att han kan bli fri från minnet.
Och det är nåt
som bara nån som gått igenom samma smärta
kan göra.
Lyssna.
Jag övergav mitt barn och tänkte bara på mig själv.
Fattigdomen? Jag var så trött på den.
Att få stryk?
Då gick jag över gränsen.
Jag dumpade allt ansvar och skuld på Jae-gyu
och stack utan att se mig om.
Smärtan?
Förlåtelsen?
Sa jag inte det till Jae-gyu
hela tiden för att jag hade chansen?
Nej.
Det är för att jag skämdes så.
En större anledning att inte fly igen.
Snälla, jag ber.
Vilken dåre du är.
Du är patetisk.
Så hjälplös.
Jag flydde och la mitt barn och mitt förflutna bakom mig
och nu lever jag med huvudet högt.
Och du straffar dig själv när du inte gjorde nåt fel?
Vem dödade du?
Nej.
Det var inte du
som dödade vår far. Det var Gud.
Jae-gyu.
Ärret på din arm…
…är inte bevis på att du inte kunde rädda vår far.
Det är bevis på att du räddade Han-gyul.
Hee-yeon.
Hade jag inte tvekat där och då…
…kanske pappa…
-…vi alla tre… -Hade dött.
Pappa, du…
…och Han-gyul.
Jag hade också dött.
Om nåt hemskt hade hänt med barnet jag övergav
hade jag inte kunnat leva med mig själv.
Så släpp skuldkänslorna.
Han-gyul blev en fin pojke.
Tack för att du räddade
och uppfostrade honom.
Jag är så ledsen.
Det tog mig 18 år
att äntligen säga det.
Bom-sik! Nej, sluta.
Bom-sik, nej.
Han måste ha träffat henne.
Jag borde inte ha gjort så.
Gjorde jag det svårare?
Är du här?
Jag slumrade till vid tv:n.
Varför står du bara där? Vill du komma in?
Jag har kaffe
och kan laga ramyeon om du är hungrig.
Jag träffade min syster nyss.
Vad ville hon? Vad hon dig att skriva på fler papper?
Eller visade hon sin väska?
Hon sa att du kom förbi.
Jösses, hon skulle inte berätta.
Hon kan inte hålla hemligheter.
Bom, förstår du…
Jag sa att det var min börda att bära,
men inombords var jag överväldigad.
Jag sa att du inte behövde förlåta mig,
men inombords var jag rädd.
Vettskrämd.
Jag är ledsen,
och tack…
…för att du förstår nån som mig.
Tack
för att du kommer tillbaka till ditt gamla jag.
Vet du vad?
Jag vet det perfekta sättet att få slut på saker
när det börjar bli pinsamt.
Hur då?
Jag gör det gärna.
Men inte här idag.
Här.
Herr Choi!
Det här är allvar.
Jag har fått ta itu med så mycket att det mesta inte är nån grej.
Säkert att det är allvarligt nog att bråka om det?
Tyvärr
är jag säker.
DISFACT
Jag behöver prata med Hye-suk när gympaläraren inte är där.
Jisses, var är hon?
-Ursäkta. -Hej.
Är du lärare här på skolan?
Tja…
Jag är involverad med en lärare här.
Vem är du?
Jag förstår.
Så, grejen är… Jag…
PARK JAE-YEONG, REPORTER DISFACT
Det är bra att jag råkade på honom först.
Intervjuade han ingen annan?
Jag tror att han mött nån.
Han visste att fröken Bom dejtade en förälder
och att hon kom hit på grund av en affär.
Men…
…vet nån annan på skolan om det?
Vet du varför hon kom hit från Seoul?
Det finns en.
Vem då?
Vad sa du till reportern?
Kom igen nu.
Vi har ju jobbat ihop i åratal.
Jag sa precis:
"Jag vet nån som har avgörande bevis för fröken Boms affär.
Men för många tittar på,
så vi åker till Seoul och pratar i enrum."
Sen fick han gå.
Herr Oh.
Har jag sagt att jag älskar dig?
Det var inte dig jag ville krama.
Först, skriv en redogörelse
baserat på konversationen med reportern.
Visst.
Gör ett utkast och mejla det till mig.
Okej.
Jag ber fröken Bom att fixa en fullmakt.
Ha ljudinspelningarna och anteckningarna
kopplade till affären attesterade.
Fixar det.
Okej.
Fröken Jeong.
Vad?
Vem dök upp var?
Vad? Vad är det nu?
Jag åker till Seoul och pratar med reportern först.
Se till att firman får veta
och bara utifall att är det bra att ha en motartikel
eller ett officiellt uttalande.
Älskling!
Är du okej?
Jösses, det här är illa.
-Seon-woong. -Ja?
-Dina betyg är mycket bättre. -Tack.
Sun Han-gyul.
-Sol. -Ja?
Bra jobbat.
Se-jin.
Bra jobbat.
-Min-guk. -Ja?
Vad?
BETYG - GRAD - ÄMNESGENOMSNITT
Ler Se-jin faktiskt av betyget?
Se-jin är på första plats!
-Va? -Seriöst?
Verkligen?
Galet. Vände hon upp och ner på alltihop?
Grattis.
Vadå?
Ja, du vet…
Seriöst…
Vet du vad? Alltså…
Har du ett myggbett? Varför kliar du dig?
Vad gör du i övermorgon?
På lördag?
Om du inte är upptagen kan vi äta nåt ihop.
Varför skulle jag äta med dig?
Varför kan vi inte äta ihop?
Jag messar adressen,
och så kommer du om du vill.
Jag väntar en stund,
och dyker du inte upp så är det lugnt.
Det är biff, förresten.
ADVOKAT CHOI I-JUN
Jösses, vem är det som ringer hela tiden?
Vad?
-Hallå… -Fröken Bom.
Jag har nåt viktigt att berätta.
Va?
LÄRARRUM
Fröken Bom, ta samtalet.
Jag menade inte att tjuvlyssna,
men han pratar om nån skådespelerska och en reporter.
Hallå?
Lyssna noga på vad jag säger.
Det kan komma reportrar, fröken Bom,
så gå ingenstans idag och kom direkt hem från skolan.
Gör så att telefonen spelar in alla samtal.
Ja.
Ignorera samtal från okända nummer.
Låt mig veta direkt.
Jag möter reportern i Seoul och återkommer.
Du.
Vad pratar du om? Vilken reporter?
Fröken Bom!
Dong-pyo?
Du är här.
Mäster bad oss att hålla koll på ditt hus,
utan att ifrågasätta.
Vi skulle se till att du inte behöver oroa dig
när han är i Seoul.
Vart… ska Han-gyuls farbror?
Du stormade in i bilen, så du följer med.
Men kom ihåg.
Ställ inte till med nåt
om du inte vill anmälas för att störa mitt jobb.
Gör du sönder nåt blir det skadegörelse.
Slag är misshandel.
Det räcker. Vi stannar till lite snabbt.
Var då?
Det är oförskämt att komma tomhänt på första besöket.
Borde klä mig ordentligt.
Han bad mig att inte oroa mig eftersom han skulle ta det,
och ge dig det här.
UNDERHÅLLNINGSAVDELNING
Rubriken är snärtig,
men du behöver en bild för att få klick.
Den här är inte tilltalande.
Nån har visst bevisen.
-Jaså? -Ja.
REPORTER PARK JAE-YEONG
Hej, allihop!
Vem är det?
Jag ska möta reporter Park Jae-yeong.
Tog du ett privatlån?
-Eller medsignerade du? -Va?
Hade du en affär?
Var är underhållningsavdelningen?
"Politik."
"Affärer."
Var är reporter Park Jae-yeong?
"Samhälle."
Var är han?
Åh, "Sport".
Göm dig lite.
Jag går ut för en stund.
Göm dig bara.
"Underhållningsavdelningen". Där är det.
Hej.
Jag är avdelningschef. Hur kan jag hjälpa?
Jag önskar lycka och välgång i allt du gör.
SUN JAE-GYU
Sun Jae-gyu?
Vem är Sun Jae-gyu?
Det är jag.
Jag ska prata med reporter Park Jae-yeong.
Attans.
Han var tvungen att gå tidigt av personliga skäl.
Då kan jag bara vänta till imorgon.
Jag har gott om tid.
Men jag är chef här, så du kan prata med mig.
Är du chef, alltså?
Jag hörde att reporter Park
gör ett reportage om fröken Jeong Nan-hees dotter.
Han kom visst ända till Shinsu för historien.
Jag tänkte att jag kunde hjälpa lite.
Så det är du som har de avgörande bevisen?
Jag fick nästan fel uppfattning.
Vi har gott om tid att berätta imorgon.
Så, vad tog du med dig?
Är det ett samtal?
Ett mess?
Eller än bättre, foton eller videoklipp?
Affären…
Affären?
Jag tog med bevis på att det inte fanns nån.
Helt otroligt.
Du.
Vem bryr sig om en artikel om det?
Folk klickar när de tror att det har hänt.
Ta inte upp det då.
Vem är du?
Jag?
En förälder på skolan där fröken Yoon jobbar,
och jag dejtar henne.
Hur kom du hit?
Jag vill bevisa att det som står
inte är sant,
låt mig göra en intervju.
Ut.
Jag är inte intresserad. Gå bara.
Jag gick igenom artiklarna på vägen hit.
Du har visst skrivit mycket intressant?
Du satte frågetecken på varje rubrik,
slängde in ord som "misstänkt", "påstått",
och får rykten att låta som fakta.
Otroligt.
Vakten? Underhållningsredaktionen här.
Ja, det är underhållningsavdelningen.
Ni ska ta upp kändisar.
Varför gör ni artiklar om en familjemedlem som inte är känd?
Reporter Park, tillbaka?
Vad håller du på med? Ge hit.
Hallå.
VÄLJ LJUDFIL RADERA
Vänta.
Raderade du inspelningen?
Tror du att vi aldrig hanterat sånt ?
Din dåre. Du har väl sett saker nånstans.
Nu när inspelningen är av, vad sa du?
Du sa att vi har artiklar som inte ens är sanna?
Lyssna.
Vi publicerar aldrig sånt som inte är sant.
Vi undviker att komma med antydningar
och att göra artiklarna vaga.
Vi baserar allt på fakta.
Vi sa aldrig att hon hade en affär.
Vi skrev: "Det finns misstankar"
eller "Det kom in ett tips".
Reportrar gör inte mer.
Hur det ska tolkas beror på läsaren.
Inte undra på att du är avdelningschef. Du kan verkligen tala.
Jag glömde nästan.
Ja.
Hallå, Phillip.
Har du inte lagt på än?
Va? Spelades samtalet in?
Det han sa om en vag historia spelades in.
Blev det han sa om antydningar inspelat?
-Har du… -Ja.
Okej.
Som avdelningschefen sa, så är jag en dåre.
Jag glömde att lägga på när jag bar krukan.
Ha inspelningen nära till hands.
Jae-gyu.
Hallå, advokat Choi. Hade du nåt att säga om rätt?
Kom hit.
Ja, min telefon.
Kom hit.
-Här. -Åh.
Hallå.
Jag heter Choi I-jun, ombud för Jeong Nan-hee
och fröken Yoon Bom, och chef för Choi I-jun advokatbyrå.
Gällande de elaka artiklarna om Yoon Bom
skickade vi en förfrågan om domstolsföreläggande.
Se till att skicka in samtalsinspelningen som bevis.
Om nån rapport släpps innan rätten kommer till beslut
lägger vi in en begäran hos pressmedlarkommittén
för att vidta rättsliga åtgärder,
inklusive rättelser, motbevis och skadeståndsanspråk.
Om rapporten innehåller falsk information
anmäler vi det som förtal
enligt gällande lagar.
Du verkar vara upptagen, så vi lämnar det så.
Buga och säg hejdå.
Bra jobbat.
Bra jobbat. Hejdå.
De har gått. Kom fram.
Snacka om otur.
En bov och en besserwisser dyker upp som ett par.
Vad ska vi göra?
Vid det här laget har vi två val.
Håll tyst och gå vidare
eller låt det bli en enda röra.
Hur gick det?
Jag mötte reportern och kom med ett föreläggande.
Då kan vi väl stoppa artikeln?
Ett föreläggande är en förfrågan från rätten att stoppa artikeln,
men det garanterar inte att artikeln inte kommer ut.
Vad är det för lag som funkar så?
Så om artikeln kommer ut,
ska då offret bara få ta det?
Det är ju löjligt.
Vem var det?
Sun Jae-gyu?
Jae-gyu gjorde ett bra jobb idag.
Om artikeln inte kommer ut eller situationen blir löst,
då är det tack vare honom.
Jag hör av mig sen.
Varför? Vad sa advokat Choi?
Säg nånting.
Men titta.
Du fixar det om du bara försöker.
Fortsätt bara så, okej?
Jag jobbade verkligen hårt för det här provet.
Eleven som alltid blir bäst
storgrinar nog just nu,
för att du äntligen slog honom för första gången.
Kom igen, vem bryr sig om honom en sån här fin dag?
Hallå, högsta betyg-eleven.
Idag blir det entrecote åt dig!
-Mamma. -Ja?
Jag går ut en stund.
Vill du inte ha nötkött? Vart ska du?
Hallå, högsta betyg-elev!
Två baguetter med biff och ost, tack.
Gör det med löksås.
Visst, det kommer.
Varför?
Tappade du aptiten när du förlorade mot mig?
Så är det inte.
Jag skippade koreansk biff av hög kvalitet för en macka med dig.
Vad sa du sist?
"För att plugga krävs ork.
Om du bara tjurar, hur ska du då slå mig?"
Är du inte glad för att du vann?
Ärligt talat så älskar jag det,
förutom att jag tycker synd om dig.
Det känns bra att få beröm av mina föräldrar,
och det är härligt att se mina klasskompisars avund.
Men det bästa?
Hårt arbete lönar sig.
Det känns som att världen märker.
Se-jin.
-Du… -Vad?
Det var inget.
Du är söt när du ler.
Kom igen.
Jag är alltid söt.
Vad gör du? Ät.
Såsen är väldigt god.
Okej.
Gott.
Jisses, du sprang bara i tio minuter.
Inte undra på att ni kommer sist med en sån ork.
Herr Jeong, jag är på plats 24.
Kim Min-guk kom sist.
Okej, lyssna. Det vi behöver nu är inte träning, utan att fylla på batterierna.
Nu äter vi.
Jösses,
din mammas handleder blev utslitna av att byta blöjor på dig, men för vad?
Hennes rygg kröktes när hon bar på dig, men för vad?
Vänta, stopp.
Varför tar du upp vår mamma?
Dina betyg är sämre än Han-gyuls,
som bockade av nummer tre överallt.
Tre för varje fråga?
Då borde han vara i trubbel.
-Varför blir vi utskällda? -Exakt.
Era små odågor, vart är ni på väg?
Vi går tillsammans!
Vad var det där om?
Sun Han-gyul.
Markerade du bara treor på proven?
Är det sant?
Se-jin.
Grejen är…
-Låt mig förklara… -Var det på grund av mig?
Var det på grund av mig, sa jag?
Visst, om du sover så.
Lyssna bara annars.
Gällande fröken Bom
så tar jag hand om all juridiken, så oroa dig inte.
Och om det jag sa
inför fröken Jeong innan…
Jag menade inte det.
För nån som du betyder vänskap
antagligen ingenting, som luften du knappt känner.
Men…
…för mig
var du…
…min enda vän.
Enda sättet jag kunde komma över
att min enda vän stack med mina pengar
var att övertyga mig själv
att det var du som tände eld på huset.
Det var enda sättet jag kunde hata dig, och enda sättet…
…som ditt svek var vettigt för mig.
Sa du "svek"?
Sov du inte?
Jag svek dig inte. Du gjorde det.
Jag?
Den natten…
…då jag sprang ut ur det brinnande huset…
…gick jag rakt till dig.
Allt blev bara svart och jag kunde bara tänka på dig.
Sun Jae-gyu?
Du har kommit hem sent varje dag.
Du har visst umgåtts med den där grabben.
Hans pappa är alkoholist
och hans enda syster har ett barn utan pappa.
Jisses.
När jag väl tänker på det, du sa att du inte behövde en bil…
Han är inte min vän.
Varför skulle jag umgås med en unge?
Jag gör inte sånt.
Jag tyckte bara synd om honom,
det är allt.
-Eller hur? -Självklart.
För att göra livet i skolan lättare
måste jag bli kompis med barnen.
Han är inte min vän,
så oroa dig inte.
-Vi går. -Okej, då går vi.
Han är inte min vän.
Jag tyckte bara synd om honom.
Det är allt.
Jag nyttjade pengarna jag stal väl.
Jag fick en bostad
och tog Han-gyul till sjukhus när han var sjuk.
Jag jobbade massor
så jag inte skulle bli patetisk.
Och för att du inte skulle prata så igen
om våra vägar möttes
höll jag avstånd från alla och fokuserade på Han-gyul
och så tjänade jag pengar.
Oj.
Det känns som att få en ursäkt.
Va?
Då betyder det att jag också var din vän,
om det sårade dig så att höra att vi inte var vänner att du stack.
Spelar det nån roll nu?
Jo.
Vare sig du använde pengarna för att gå på universitet eller uppfostra Han-gyul
var det okej, bara du hittade ett sätt att leva.
Jag hade sparat pengar åt dig i första taget,
men då hade jag inte valmöjligheten att få pengar från min far.
Så länge som jag kan få de pengarna,
förolämpa dig med pappa?
Jag hade det…
…hundra gånger, tusen gånger, utan att tveka.
Chefen är här.
Givakt! Honnör!
Seger!
Lediga!
Rent och fint i tjänst!
-Välkommen tillbaka! -Chefen!
Lediga!
Varför här?
Stanna kvar hos henne.
ikväll blir det inte lätt
för fröken Bom.
-Du då? -Jag ska kolla till nån
som nog har det jobbigt utan mig inatt.
Min favoritskådespelare, Jeong Nan-hee.
Ja, ja.
Här, behåll.
Hejdå.
Passar den här storleken mig?
Lille vän.
Bom-sik, har du väntat på mig?
Hade du det bra?
Ja…
Jag klarade mig med alla jiu jitsu-personer.
Var det bra för dig också?
Jösses.
Jag har bara varit på landet.
Vi tog oss till företaget och pratade med reportern.
Men tydligen
är det svårt att stoppa en artikel.
Tack för försöket.
Det är möjligt
att artikeln kommer ut imorgon.
Perfekt.
Vi stannar uppe hela natten och har kul, vi tre.
Vi stannar upp i nuet.
Vi gör allt vi inte fått göra, vi äter där vi vill
och har det bara kul, okej?
Visst.
Vart ska vi gå, Bom-sik?
Bom-sik är så gullig.
Bom-sik har långa ben.
"Bom-sik har långa ben."
Oj, du är bra.
Bom-sik är en tuffing.
Fuktkoll, perfekt.
Matsmältningen är bra. Han är frisk.
Det är lugnt.
-Bom-sik, kan du vända på dig? -Varsågod.
-Duktig pojke. -Oj, duktigt.
Bom-sik, vände du på dig?
Du är ett geni, Bom-sik.
Titta, det är precis där.
Jisses.
Herrejösses! Vår Bom-sik är ett geni.
Duktig ponke.
Älskar du det?
Bom-sik.
Skär genom mitten.
Oj.
Nu går den i.
Okej.
Ha i lite olja i en uppvärmd stekpanna.
Kör på två cirklar medurs.
I med salladslöken.
I med dem.
Låt dem bli lite krispiga.
Blanda så att de går ihop bra.
Låt mig prova.
-Va? -Jag vill prova.
Vänta.
Låt mig försöka en gång till. Igen.
Vänta.
Jisses, aldrig.
Varsågod och sitt. Det blir lättare.
Varsågod.
Tack för maten.
Vad tycks?
Det smakar som en yukgaejang.
Den här är toppen. Mycket godare än butikens.
Ja, ät du.
Perfekt.
Varsågod, Bom-sik.
Vill du leka mer?
Vad tänker du på?
Mamma.
MAMMA
Hallå?
Lägg inte på, lyssna.
Stäng av din mobil.
Läs inga kommentarer.
Det känns mer orättvist
än du kan tro.
En förolämpning skär djupare
än hundra ords stöd. Och…
…den enda förolämpningen
gnager på ditt hjärta.
Ändå, stå på dig.
Skippa inte måltider för att du inte har aptit.
Även om du känner dig sjuk, tugga på nåt.
Inatt får du säkert inte en blunds sömn.
I såna här ögonblick är det till hjälp att ha nån runt en.
Säg till han Sun Jae-gyu
att hon stannar med dig om du behöver det.
Om du bara hade fötts i en vanlig familj.
Av alla människor fick du en mamma som mig.
Jag lägger på nu.
Nu ser jag…
Mamma måste ha haft såna här nätter hela tiden.
Jag kan inte sova.
Jag fortsätter leka med Bom-ski.
Fröken Bom, försök att sova som din mamma sa.
Imorgon
blir det nog en lång dag.
Farmor.
Titta här.
Vad fasen står det?
När fröken Bom var i Seoul…
-Är fröken Bom involverad? -Seriöst?
"En affär med en förälder"?
Hans fru stormade in på lektionen och slog henne till och med?
Jösses.
Vadå? Vad pågår?
Är hon Jeong Nan-hees dotter?
Jeong Nan-hee?
Den kända skådespelerskan?
Jag ser inte hennes ansikte.
Vad är det?
Har ni sett fröken Bom idag?
Nej.
Fröken Bom.
Bom…
Jag skäms så som lärare.
Även om ni inte tror mig finns det inget jag kan göra.
Men jag hoppas det.
Förlåt, mamma. Lyssna på mig den här gången.
Både fröken Bom och jag ska till Seoul.
Är det redan dags?
Det är väldigt farligt att göra.
Sista kvällen. Det skadar väl inte att vara farlig?
Gnistrande.
Du, Sun Jae-gyu!
Herr Sun?
Är du här, fröken Bom?
Undertexter: Jonathan Zylberstein