Момент, идвам!
Добро утро.
Какво обичате?
Дарение за Санта Рита да Каша.
Почакайте, ще донеса нещо.
Благодаря.
Къде е племенникът ви?
Защо го търсите?
Както и да е, знаем, че скоро ще дойде.
ГОМОР: ПРОИЗХОДЪТ
КЕЧЕ БПОНДИТА
...и 20, 40, 28... - Побързай, хайде!
Натоварихме 68 кутии. Още четири и свършваме.
По три едновременно! Хайде!
Бързо! Бързо! - Давай!
Момчета, утре дон Корадо ни изпраща друга пратка.
Ако това продължава, ще ни трябва още едно момче.
Какъв е проблемът? Кварталът е наш.
Анджиоле, трябва ни друго място.
Цигарите са твърде много, за да ги съхраняваме всички тук.
Ще намерим. Не се тревожи. Побързайте, хайде!
Добре. Заедно ли ще ядем?
Съжалявам, обещах на чичо Тонино да ям с него.
Добре, Анджиоле, спокойно. Следващия път.
До скоро.
Пази се.
Нека Дева Мария да бъде с теб, Анджиоле!
Чичо, тук съм.
Ела с мен.
Какво правиш?
Спокойно, по това време няма никого тук.
Нямаме разрешение да влизаме. - Още по-добре.
Защо ме доведе тук?
Може ли да ти задам въпрос? - Какъв?
Къде е Америка?
Далеч.
Значи никога не можем да отидем там?
Къде? - В Ню Йорк.
В музикалното училище, което толкова много харесваш.
Тази мечта вече не съществува. - Защо?
Ти ми каза.
Дори една мечта да изглежда невъзможна,
никога не трябва да се отказваш.
Вече имам своя мечта.
Само ти си ми нужна.
И аз.
Да заминем оттук!
За Ню Йорк?
Закъдето искаш.
Ела тук, ела.
Вземи каквото искаш.
Ще отидем в Америка с американски дрехи.
Това не е ли кражба? - На кого му пука?
60УСЛУГИ "ПИКАРИЕЛО"
Анджиоле.
Трябва сега да му облекат костюма.
Анджиоле.
Микеле.
Успокой се. - Трябва да млъкнеш!
Сигурен ли си?
- Какво става?
122това, че хората, на които се доверихме, ни подведоха!
Анджело е жив.
Убиха чичо му.
Дон Антонио, това не е краят.
Сега сме по-зле от преди.
Този идиот със сигурност ще ни преследва.
Трябва веднага да го убием.
Синът на шефа не е истерично момиче.
Ако загуби, ако падне,
той се изправя и не плаче. Ясно?
Трябва да направиш каквото казвам!
И всички да направите каквото казвам!
Какво да направим?
Трябва да запазим спокойствие.
Да не предприемаме нищо.
Тази смърт не е наш проблем.
Сигурен съм, че който и да е сгрешил, ще оправи всичко,
ако иска "Секондиляно".
Ако трябва да се бием,
ще се бием.
Аз ще се бия, татко.
Но кога най-после ще се биеш заедно с мен?
Аналиса.
Има.
Притеснявам ли те? - Не, ела. Седни.
Изнасяш ли се?
Принудително преместване.
Всичко, което виждаш тук, принадлежи на дона Кончета.
Той нямаше нищо на свое име.
Единственото, което притежаваше, бях аз.
Но аз съм безполезна за леля му.
А безполезните неща могат да бъдат изхвърлени.
Ти защо дойде?
Заминавам в събота.
За Америка.
След всичко, което се случи, не мога да живея повече тук.
Трябва да започна отначало другаде.
Това твоя идея ли е,
или онова момче име нещо общо с нея?
Пиетро.
И двете.
Има, когато се омъжих, нямах избор.
Ти имаш.
Любовта е като цвете.
Бързо увяхва.
Отиваш в леглото с принца на бял кон и се събуждаш с господар.
Не всички мъже са като Никола.
Пиетро е различен.
Така ли?
Надявам се, заради теб.
Дойдох, за да се сбогуваме.
Има.
Имам нещо за теб.
Направих го като "Шанел".
Този е любимият ми.
Може ли?
Всичко забравяме.
Но не аромата.
Ароматът е незабравим.
Успех.
АНТОНИО Д'АВАНЦО (17.07.1907 - 20.03.1977)
Снимката, която избрах на чичо ми, е хубава.
Нали?
Хубава е, Анджиоле. Много е хубава.
След службата ще го донесем тук, в семейния мавзолей.
До майка ми.
Това беше желанието му.
Дойдох да поднеса съболезнованията си.
Това, което ще ви кажа, може много да ви помогне.
Какво знаете?
Знам кой го е извършил.
Но може би и вие знаете.
Само онзи демон, Светеца, може да го е извършил.
Както казвате, той е демон.
Как можете да ми помогнете?
Време е да се освободим от онези, които ни се присмиват в лицата,
от онези, които нямат съвест.
Трябва да им бъде даден урок.
И вие сте човекът, който може да им го даде.
Нашата епоха ще принадлежи на синовете и дъщерите
на нашия народ.
Това е най-голямата мечта на брат ми и моята мечта.
Мисля, че и вашата.
Чичо ви беше добър човек.
И невинен.
Ако искате отмъщение, мога да ви помогна.
Отново ви поднасям съболезнованията си.
Ако искат война,
ние сме готови.
Анджиоле, само трябва да ни кажеш какво да правим.
Няма война.
Няма какво да се направи.
Извършеното от Светеца е лича работа между него и мен.
Сега трябва да запазим спокойствие.
Вече оплакахме твърде много мъртви.
За вас и за себе си искам различен живот.
Е?
Имаш ли новина за мен?
Светеца.
Загубил си е ума.
Какво иска да направи?
Да убие Анджело.
Но дон Антонио каза "не".
Че трябва да чака.
Светеца надали ще се държи прилично.
Трябва да го погребем.
Сега.
Вие няма да бъдете сами.
Това са празни приказки. Имам нужда от нещо конкретно.
Утре вечер
той и баща му ще отидат да видят чистокръвен кон
на състезателната писта.
Това е добра възможност.
Ще бъдат само двамата. И ние.
Можем ли да им имаме доверие?
Това, което каза дона Анна в ресторанта,
докосна сърцата ни.
От онзи момент
поискахме да сме част от новото човечество,
за което ни каза дона Анна.
Гордеем се с вас.
И сега...
Направете горд и дон Анджело.
Това не са просто социални жилища,
които ще бъдат разпределени справедливо
въз основа на списък, който дава приоритет
и защитава най-уязвимите.
Тук, днес
пред вашите очи
е бъдещето.
Бъдеще, изпълнено с обещание и надежда.
За всекиго.
Нов начин на съществуване в света,
да растем заедно, с уважение...
И да спазваме закона!
Какво искаш? Нямам време за губене.
Работите, за да дадете дом на всички тези хора.
Но не ви пука, ако вашата кръв се озове на улицата.
Анали.
Стига с тази пародия.
Ти си виновна. Уби съпруга си.
И сега дори искаш награда?
Винаги съм се възхищавала от вас, дона Конче.
Знаете ли защо?
Защото сте имали кураж да не се омъжите.
Никога не сте имали нужда от мъж, който да ви командва,
когато нещата вървят добре,
и да ви удря, когато вървят зле.
Тези думи ме отегчават. Какво искаш, Анали?
Искам да остана в дома си.
И пари, за да живея достойно и да отглеждам това дете,
което носи и ваша кръв.
Какво искаш? Джобни пари? Пенсия?
Ако оставите настрана тази злоба,
знам нещо, което може много да ви заинтересува.
Да чуя.
А злобата?
Знаех, че Никола е гаден. Сега говори.
Дъщерята на Козимо Аято ще избяга в Америка.
Откъде знаеш? - Тя ми каза.
Кога? - Днес. И няма да отиде сама.
Отива с един от хората на Анджело Сирената.
Анали. Ти си змия.
Но обичам тази отрова.
Пиетро, храната е готова!
То, искаш ли сирене? - Не, имам тук.
Колко сирене му трябва?
Да ядем.
Ле, искаш ли вино?
Не, благодаря. - Аз искам.
Хляб и вино. Вземи. Бързо, бързо!
Как е виното?
Добро е.
То, искаш ли чушки?
Още? - Тази е втората ти, стига.
Защо не я ядеш?
Защото не ги обича. - Брускета?
Не. - Рикота?
Не. - Заминавам.
Довечера.
Заминавам за Америка.
За Америка. А ние?
Много мислих за това.
Сърцето ми се къса, но трябва да замина.
Винаги мога да ви пиша.
Мога да ви се обаждам в бара.
Ле, това е за теб.
Отиди да се лекуваш.
При най-добрите лекари.
Когато се настаня, всички може да дойдете да живеете при мен.
Ти ще станеш шампион на Америка.
И ще се ожениш за Китайката.
Мануе.
Ще те запозная с хубава американка.
Ще те оженя.
Луси.
Когато дойдеш, кълна се в Бог, ще те превърна в дама.
Там е рай.
Има място за всички.
Има работа за всички.
Колко време ще мине, преди да те видим пак?
Заради момичето е, нали? Заради Има ли отиваш в Америка?
Да, но не е само това. - Тогава защо?
Пред мен има два пътя.
Всеки води в различна посока.
Луси, повярвай ми.
По-добре е да замина.
Но никога не ни забравяй!
Не се безпокой, Лил Фире.
За Пиетро!
Ще ми кажеш ли какво се е случило?
Наистина ли беше необходимо да идваш тук?
Не се притеснявай. Тук съм заради теб.
Кажи ми. Притесняваш ме.
Дъщеря ти е решила да избяга с момче от улицата.
Това е невъзможно.
Мислиш ли, че бих си правила труда да дойда чак дотук,
жена ти да е в съседната стая, и да ти казвам лъжи?
Не мога да повярвам, че Има би направила подобно нещо.
Защо? Не знаем ли с теб,
че любовта кара хората да правят смахнати неща?
Той работи за Анджело Сирената.
Момчето, което излиза с дъщеря ти, не е добро.
Благодаря.
Не става въпрос само за това, което имаш в панталоните си.
С теб правим страхотен бизнес.
С Анджелино, който сега контролира квартала,
трябва да поддържаме добри отношения.
Така че не се тревожи.
Знам, че Има е най-важна в живота ти.
Ти си любовник на Кончета Рицо? - Има!
Казваш, че си жертва, но ти си съучастник!
Млъкни! Ела тук! Има!
Ела тук!
Кой си ти? Не те познавам! - Аз съм баща ти. Млъкни и върви!
Какво става? - Нищо.
Тя трябва да изясни идеите си.
И ти си знаела? Знаела си? - Ела тук!
Върви!
Пусни ме! - Върви!
Пусни ме! - Хайде!
Отвори! Мамо!
Има трябва да стои заключена тук, докогато аз реша. Ясно ли е?
Татко, пусни ме да изляза! Мамо, отвори, моля те!
Анджиоле.
Пиетро е.
Америка е велика.
Колко продължава пътуването?
Две седмици.
Умен си, тръгваш.
А ти?`
Оставам тук.
Не може да ме лъжеш.
Знам, че преследваш сем. Вила. И отиваш сам.
Това е единственото важно за теб.
Да убиеш тези копелета, за да отмъстиш за чичо си.
Аз съм като теб. Затова знам.
Погледни ме в очите и ми кажи, че не е вярно.
Кажи ми, че не е вярно.
Беше на чичо Тонино.
Сега е твоя.
Това е моят подарък.
Времето, което имаме, е много кратко.
Но ти си прав за едно. Ти си като мен.
С теб сме братя.
Завинаги.
Къде отиваш?
Да гледам конни състезания.
Махни се оттук.
Върви.
Ти видя ли?
Давай!
Едно и двадесет и осем. Рекорд за пистата.
Прекрасно време, Дон Антонио.
Да се надяваме, че цената няма да е рекордна.
Това са добре похарчени пари. Ела с мен до конюшните.
Ще ти покажа какъв чистокръвен кон купуваш. Аз ще водя.
Когато направя избор,
винаги е правилен, синко.
Запомни това. - Знам, татко.
Ти винаги си прав.
Обърни се, плъх! - Не!
Какво има, Анджиоле?
Наистина ли помисли, че всички наши хора
ще застанат на твоя страна?
Мислех, че си малко по-умен, Сирена.
Нашите хора ни обичат. Ти си единственият, който е сам!
Никога не съм предавал семейството си!
Излез, бъди добро момче.
Ще ти кажа за последен път. Иначе ние ще влезем.
Миге, не ми пука за смъртта!
Но няма само аз да умра тази вечер!
Анджело, бъди разумен.
Да го хванем. Влезте там и убийте този боклук.
Както искаш. Ще влезем и ще те хванем.
Карай, карай!
Анджиоле, хей! Не мърдай.
Миге. Миге. Миге!
Анджиоле!
Излез!
Дон Анто.
Синът ви ви е оставил съвсем сам?
Дадох ви "Секондиляно".
Направих ви бос.
Ако искате, мога да ви дам целия Неапол.
Съветнико.
Върни се при шефа си.
И му кажи какво направих.
Той е следващият.
Тръгвай.
Хей! - Анджиоле!
Сложи това вътре. - Анджиоле.
Какво се опита да направиш? Да се убиеш ли?
Ако Пиетро не ни беше казал, щяхме да имаме още едно погребение.
Да тръгваме!
Да отидем при колата. Хайде!
В "ПОДЖИОРЕАЛЕ" ИЗВЪН ЗАТВОРА
Един срещу друг. Семейство срещу семейство.
Войната започна.
Започна.
ПО РОМАНА "ГОМОР" НА РОБЕРТО САВИАНО
ИЗДАДЕН ОТ "АРНОЛДО МОНДАДОРИ ЕДИТОРЕ"
Превод: Екатерина Георгиева