CULORILE RĂULUI: NEGRU
Salut, Freză! Ce faci?
Totul e bine. Oamenii par amabili.
Da.
Ce vrei să verifici?
Am întârziat.
Da. Îmi pare rău!
Și mie.
Te-ai acomodat aici?
Aproape.
Te-au exilat aici, dar nu e sfârșitul lumii.
Stai cuminte câțiva ani…
PROCURATURA DIN TRULOCZ
…și vor uita.
Nu pedepsești un procuror pentru că prinde criminali.
Cine știe? S-ar putea să-ți placă aici.
- Bună! - Bună!
Cum ți-a mers seara?
Excelent. Am explorat orașul.
- Serios? - Nu.
Ar trebui. Istoria Trulocz-ului se întinde până-n neolitic.
Ce e ăla?
Noul tău caz.
- Furt de la un magazin? - Fața întunecată a orașului.
Îți amintești de băiatul dispărut acum doi ani?
Adam Poznański?
Da. Mama lui a raportat dispariția.
S-au folosit elicoptere, câini,
s-a scotocit pădurea.
După două zile, și-a amintit că era cu familia.
Cum se poate să nu fi știut?
De ce întrebi?
Amicul meu are o problemă cu statisticile. Nu poate închide cazul. Îi dă eroare.
Trebuie să mergi la comisarul Adamczyk ca să repare problema în sistem.
Băiatul cânta frumos. Îmi amintesc de la biserică.
Ești un om religios?
Mai degrabă superstițios.
Dar tu?
- Ruchanki. - Mulțumesc!
Ruchanki?
Nu întreba!
- Când vine fiica dumneavoastră? - Mâine.
Va avea ocazia să vadă festivalul recoltei. E un târg mare.
Sunteți scriitoarea de romane polițiste care a cumpărat o casă pe malul lacului?
- Julia Sarman. Bună dimineața! - Bună dimineața!
- El e fiul meu, Piotruś. - Aha.
Sunt Elżbieta Pakosz. E un orășel mic. Toată lumea știe tot.
Aici aveți doi colegi de breaslă.
- Scriitori? - Aproximativ. Procurori.
Ce băiat drăguț!
Semeni cu Michaś al meu.
Stai să-l cunoști! E timid.
- Mamă! - Ce?
Travaliul meu a durat 24 de ore
pentru că era cu fundul înainte și așa a rămas.
Al meu a durat patru ore.
Avea un sac pe el. M-am speriat că n-are față.
Deci s-a născut cu căiță!
Și cine va plăti?
Eu, în natură.
E soțul meu.
Dle comisar!
- Bună dimineața! - Bună dimineața, Leopold!
Vă amintiți de cazul unui băiat dispărut acum doi ani?
Da.
Un amic de la poliția regională face statisticile
și zice că lipsește raportul din sistem.
Spune-i amicului tău să mai verifice! La mine totul e în ordine.
Doar aici nu e Sopot.
Îi voi spune. Mulțumesc!
- Dar băiatul a fost găsit, nu? - Da.
Era cu familia?
Mă interoghezi, băiete?
Doar întreb.
Era cu familia lui. Maică-sa e o cretină. La propriu.
Am înțeles. Mulțumesc!
Cu plăcere!
Prostănac din Varșovia.
Dosarul lui Poznański nu e în arhivă.
Trebuie să fie acolo.
Și dacă nu e?
- Ar trebui să fie. - Dar nu e.
Poate e la poliție. Adamczyk știe.
- L-am întrebat. M-a trimis la plimbare. - Serios?
Știi unde locuiesc părinții băiatului?
De ce? Te plictisești?
Ewelina îl consideră un sfânt. Știu că asta va cauza probleme.
Aveți o casă frumoasă.
Mulțumesc! Încă nu e gata. Am construit-o doar recent.
Cu trei copii, sigur nu e ușor.
Care trei? Am patru de întreținut.
Dar e bine că există alocațiile.
Sper să nu le scoată. Soțul meu mai face ceva bănuți, dar…
Măcar n-avem de plătit facturi.
N-aveți de plătit facturi?
M-am exprimat greșit. De ce ați venit?
- E legat de fiul dv., Adaś. - Ce-i cu el?
Acum doi ani, l-ați declarat dispărut. Apoi ați retras declarația.
Și ce?
- Deci fiul dv. a fost găsit, da? - Da.
Acum e aici?
- Nu, stă la rude. - În Trulocz?
Nu, nu în Trulocz.
Atunci, unde?
În celălalt capăt al Poloniei. Le-am pierdut adresa.
Cum îi cheamă?
Nu-mi amintesc.
Nu vă amintiți numele rudelor?
Nu suntem apropiați. E verișoara mamei. A vrut să ajute.
Dacă găsesc adresa, vă anunț.
Poate m-am făcut de râs, dar chiar îl plac.
Ewelina e tânără. Ia totul în serios.
E amuzant cum…
Nu păstrați legătura cu fiul dv.?
Cu atâția copii, n-ai timp pentru toate.
Aveți copii?
Da, am.
Atunci știți cum e.
Cum a murit, mamă?
Mamă?
Mamă!
Iar s-a întâmplat.
Îmi pare rău.
Julia?
Nu mă recunoști? Sunt Patryk Deczer. Din liceu.
Bună!
Uau, ce surpriză! De ce n-ai spus nimănui că te-ai întors?
Ce se vor mai bucura colegii de liceu! Organizăm un grătar, ceva?
Tu cu ce te ocupi?
Nu știu dacă îți amintești asta, dar pictam în liceu.
Și încă pictez.
Am avut de curând un vernisaj la Copenhaga.
- E fiul tău? - Da. Piotruś.
Bună, Piotrek!
Cred că bunica e încântată că are un nepot.
Încă n-am apucat s-o vizităm.
Poate ne mai auzim și organizăm o întâlnire cu prietenii.
- Bine. - Bine?
Ne grăbim puțin. Ne mai vedem, Patryk!
Pa! Pa, Piotrek!
- De ce nu mergem la bunica? - Că nu vrea să aibă de-a face cu mine.
Ce s-a întâmplat atunci?
Nu știu cu certitudine.
Dar ceva rău.
La ce te gândești?
La tata.
Uneori, nu-mi amintesc chipul lui.
Uite! Fă cu mâna!
Butoi!
Uite ce castele gonflabile au!
Castel!
- Vrei la cel mai mare, așa-i? - Da!
Bine. Du-te!
Dle procuror?
Bună! Eu sunt Leopold.
- Eu sunt Julia. - Încântat!
- E fiica ta? - Da. Monika.
- E o mândrețe de copil. - Mulțumesc!
Începe școala?
La anul, la Varșovia. Acolo stă cu mama ei.
- Ești de mult timp în Trulocz? - Nu, nu de mult.
Și îți place aici?
Păi, nu-i așa de rău.
Super! Nici mie.
Atunci de ce ești aici?
Oamenii devin crispați când află că ești procuror, nu-i așa?
- Da. - Nu te deranjează?
- Ba da. - De ce ai devenit procuror?
Mă întreb și eu asta. De ce ai ales să vii la Trulocz?
Mă documentez ca să scriu o carte.
Despre trecutul întunecat al Cașubiei.
- Monika petrece vacanța cu tatăl ei? - Da.
Mamă, hai la poligon!
Dacă vă plictisiți, veniți până la noi! Avem o casă lângă lac.
Îi transmit. Mulțumesc!
Ține asta! Fiți atenți aici!
Ofertă specială azi!
E destul să nimerești ținta, băiete,
iar mămica ta cea frumoasă va primi un ursuleț de pluș.
Da, am auzit că te-ai întors.
Ce? Nu mă recunoști?
- Stai! E copilul tău? - Haide!
- Venim mai târziu. - Puștiule!
Uite ce mi-a făcut mama ta!
Hai! Uită-te!
Vă urăm bun-venit tuturor! V-ați adunat în număr atât de mare azi.
- N-am uitat… - Ești bine?
…cum a fost acum 20 de ani, la primul meu mandat de primar.
Atunci am primit acest sfat: „Ascultă-i pe oameni, Fabiola!”
Încerc să fac asta zi de zi, și sper că se vede în munca mea.
Vă mulțumesc!
Dar, adevărul e că orașul se dezvoltă mulțumită vouă.
Mulțumită locuitorilor, antreprenorilor și a colaborării care există între noi.
Aplauze vouă!
„Ascultă-i pe oameni!”
Am primit acest sfat de la răposatul tată al invitatului nostru special de azi,
dl Marek Chojnacki!
Vă mulțumesc!
Filantrop, antreprenor și iubitor al orașului Trulocz!
Poftiți la microfon!
Vă mulțumesc mult, doamnă primar! Bună ziua, doamnelor și domnilor!
A trecut un an de la moartea tatălui meu.
Piotruś?
A îndrăgit orașul nostru…
Piotruś?
…și a pus suflet în el.
Piotr!
Eu și doamna primar…
Piotruś!
…vrem să finanțăm burse…
Piotruś!
S-a întâmplat ceva?
Nu știu ce s-a întâmplat cu țâncul ăla.
După ce am văzut-o pe târfa aia,
am plecat de la târg și m-am dus să beau o bere la Zagłoba.
Barmanul poate confirma. Apoi am mers acasă.
„Târfa aia.” Să înțeleg că nu ți-e dragă?
- Vedeți cum arată fața mea? - Ar fi greu să nu observ.
Da.
- Ea mi-a făcut asta, cu prietenii ei. - Da? Cum s-a întâmplat?
M-a atacat în liceu și m-a lăsat inconștient,
căzut cu fața în foc.
- În liceu? E de aici? - Nu știți cine e?
E Julia Burchardt. Fiica năbădăioasă a doamnei primar.
POLIȚIA
Nu cunosc detaliile.
Fiul meu a fost paznic de vară la o stațiune.
Julia era și ea acolo.
Cică s-au sărutat, iar prietenii ei l-au bătut măr
și l-au lăsat inconștient în foc.
Cu fața aia, băiatul n-are nicio șansă.
Poate a vrut să se răzbune.
Arek n-ar răpi un copil.
Mai sunteți organist la biserică?
Am fost.
Am fost organist și dirijor de cor.
- Cât timp ați fost dirijor? - În jur de 40 de ani.
Până acum un an. E greu să faci asta dintr-un scaun cu rotile.
Vă amintiți de Adaś Poznański? A fost în cor.
Băiatul care a dispărut și a fost găsit?
Da.
Un alto frumos.
L-ați văzut după ce a fost găsit? A venit la repetiții?
Nu-mi amintesc.
Monika!
- Tati! - Aici sunt!
Nu l-am găsit pe Piotruś.
Poate e acasă?
Piotr!
Piotruś!
Piotr!
Aici se omoară copii, înțelegi?
- Cine îi omoară? - Așa a murit sora mea.
- A fost răpită? - Nu.
Despre ce copii e vorba? Julia!
- Ce a pățit sora ta? - S-a sinucis.
- Când? - Când eram mică.
Julia…
- Poate e la mama ta. - Nu e. Ea nu știe că m-am întors.
Poate că Piotruś a aflat cumva și a vrut să-și cunoască bunica?
E aici?
Piotr?
- Piotruś? - Nu e aici.
- Ce i-ai făcut? - Ce i-am făcut eu?
Mai bine zis, ce i-ai făcut tu? Nici n-am știut că am un nepot!
Piotr!
Ce faci?
Îmi caut fiul.
Unii oameni nu sunt făcuți să fie părinți.
Piotr!
Piotruś?
Deci? Nu e acolo?
Nu.
- Sunteți tatăl lui Piotruś? - Doar ajut la găsirea lui.
Sunt Leopold Bilski, de la procuratură.
Am discutat cu comisarul Adamczyk. Căutările vor începe la prima oră.
- Bine. - Trebuie să ne păstrăm calmul.
Dați-i asta, vă rog!
O va ajuta la noapte.
Poftim!
Cum te simți?
Scuze!
- Nu m-au lăsat să-l caut și eu. - Julia, tot orașul îl caută.
Sunt sigur că Piotruś e în viață.
Știi cumva ceva?
Nu, nu știu.
Dar m-am gândit să creez o pagină de Facebook.
Așa se face în asemenea situații.
Pentru informații. Poate că cineva a văzut ceva.
Ești o scriitoare cunoscută. Va fi de ajutor.
Liniștește-te!
M-am îndrăgostit de tine în anii de liceu.
Păreai atât de pierdută atunci.
Apoi, când te-am văzut în magazin…
mi-am dat seama că încă sunt îndrăgostit.
Te iubesc, Julia.
Ce naiba?
- Ești nebun? - Scuze! Am interpretat greșit.
Cară-te dracului de aici!
Te contactez când creez profilul.
PATRYK DECZER A CREAT PAGINA: VĂZUT ÎN TRULOCZ
A fost găsit un cadavru în pădure.
Nu! Îmi cer scuze, Julia! Nu e fiul tău.
Nu e Piotruś.
Nu e fiul tău, auzi?
E scheletul unui copil de vârsta lui Piotruś. Un schelet, da?
E în pădure de cel puțin un an.
Mama ne-a obligat pe mine și pe sora mea să cântăm în cor.
Sora mea a început să se poarte ciudat.
Nu voia să meargă la repetiții. Nu putea dormi. Era înfricoșată.
A luat otravă.
Ea avea 10 ani, eu aveam 12.
Ulterior, în camera din spate a corului, am văzut un bărbat abuzând un băiat.
Abuzându-l în ce fel?
Știi cum.
Ai spus cuiva?
Mamei, dar nu m-a crezut. E habotnică.
Cine era bărbatul?
Nu știu. Dar l-am recunoscut pe băiat.
Era Michał Pakosz, fiul șefului tău.
Monika? Ești aici?
Am venit după fiica mea.
Stătea aici mai înainte.
- Și acum unde e? - Poate e la toaletă.
Monika?
Monika, aici ești?
Scumpo, ești aici?
Monika?
- Nu e la toaletă. - Mai înainte stătea aici și desena.
Se poate să fie cu mama ta?
Nu, mama a mers la angrosist.
La naiba!
Scuzați! Am întors capul doar o secundă.
Desena singură?
Unde e?
- Unde naiba e? - Îmi pare rău. Nu știu.
Monika!
Poate s-a dus acolo?
- Mă scuzați! Ați văzut o fetiță? - O fetiță?
- Blondă, de cinci ani, atât de înaltă. - Nu am văzut-o. Cu ce era îmbrăcată?
Monika!
Tati!
Scumpa mea!
Nu poți să faci asta!
Nu poți să te iei și să pleci de capul tău!
- Nu poți. - E fiica dumneavoastră?
Da.
A spus că părinții ei sunt la serviciu.
Mulțumesc!
- Nu-mi mulțumiți! Doar aveți grijă de ea! - Da.
- Ați auzit că a fost răpit un băiat, nu? - Da.
Mulțumesc!
- Nu poți! Bine, draga mea? - Bine.
Îmi pare rău.
Bună!
Nu, nu s-a întâmplat nimic.
Îmi pare rău, dar trebuie s-o iei.
Data viitoare vom merge la mare, bine, scumpo?
Nu e în siguranță aici.
Ești un tată oribil.
De fapt, nu.
Nu ești un tată oribil.
Pentru asta, ar trebui să fii prezent în viața ei. Și nu ești.
Să conduceți cu grijă, da?
- Pa, scumpo! - Pa!
- Bună dimineața! - Bună dimineața!
Îmi cer din nou scuze. Să știți că nu am văzut-o plecând.
E în regulă. N-ar fi trebuit s-o las singură.
Am venit să plătesc masa fiicei mele.
Nu e nevoie.
Ați cântat în corul bisericii?
Da, în copilărie. De ce întrebați?
Ați avut vreo experiență neplăcută?
Neplăcută?
Nu ați auzit despre abuzurile sexuale din cor?
Nu.
Deci nu ați avut de suferit?
Nu.
Nu v-a abuzat nimeni?
Nu. Cine v-a spus asta?
În ce perioadă ați cântat?
La începutul anilor 2000.
Mă scuzați! Am treabă de făcut.
Scheletul a fost aranjat într-un mod bizar.
Capul a fost tăiat și pus între picioare.
Să fi fost animale?
Ar fi împrăștiat rămășițele, nu ar fi pus capul între picioare.
Ești vânător. Știi asta.
Trupul e la medicul legist.
E prea devreme să stabilim când a murit,
dar ar putea fi trupul lui Adam Poznański.
Dar nici nu era dat dispărut.
Mama lui nu știe unde e. Ne trebuie o probă ADN de la ea pentru comparație.
- Ai vorbit cu ea? - Da.
- De ce dracu'? - Calmați-vă!
După părerea mea, pare a fi un ritual satanic.
Trebuie să aflăm dacă este vreun cult care face asta.
A fost în corul bisericii. Merită să verificăm pista asta.
A mers și la școală. Și la magazin. Și ce dacă?
Am primit informații cum că acolo ar fi fost abuzați copii.
Cine ți-a zis?
Julia Sarman.
Nebuna aia?
N-a fost aici de 20 de ani. Când zice că s-a întâmplat?
Când era adolescentă.
Îl auzi? Andrzej.
Piotr Sarman poate muri în orice clipă, dacă mai e în viață.
- Nu avem timp. - Nu e suficient.
Altceva nu avem.
Dar să nu ne lăsăm pradă isteriei.
Părintele e un om bun.
Asta nu e vânătoare de vrăjitoare. Să facem lucrurile în ordine!
ADN-ul mamei, patologul, momentul morții, circumstanțele,
agresorii sexuali din zonă, pacienții psihiatrici,
sataniștii. Știți procedura.
Bun.
Bine. Stabilește desfășurarea anchetei!
Un băiat de aproximativ zece ani.
Cauza morții pare să fie o leziune craniană
provocată cu un obiect contondent.
Capul a fost tăiat post-mortem.
- E posibil ca animalele să fi făcut asta? - Ar fi putut muta capul, dar mă îndoiesc.
Sunt urme pe coloană care arată că a fost tăiat cu un fierăstrău mic.
Poate un fierăstrău pentru tăiat crengi.
Când a murit?
Mai sunt necesare câteva analize, dar estimez că acum doi ani.
Salut!
Ce mai faci? Cum e micuța?
De ce?
Da.
Bine.
Bine!
Bine, fie! Te sun mai târziu. Da.
Un lopi.
Ce-i ăla?
Un vampir cașubian.
Își mănâncă propriile intestine, apoi atacă oamenii și le bea sângele.
Am aflat că, înainte de război, oamenii dezgropau mormintele din zonă
și tăiau capetele decedaților
despre care se temeau că vor deveni vampiri.
- Ca în filme. - De aceea ești superstițios.
Toți cașubii sunt.
Cineva a profanat un mormânt în urmă cu câțiva ani.
Bătrânul Filipiak, organistul, tatăl celui ars, l-a surprins noaptea
și a fost bătut.
Ce căuta Filipiak noaptea în cimitir?
Nu știu. E gropar.
Deci organistul era și gropar?
Așa e în Cașubia.
Poftim, fiule!
Mănâncă, scumpule!
Hai, mănâncă!
Am văzut un mormânt dezgropat.
Sicriul fusese scos.
Capul mortului fusese tăiat și pus între picioare.
Ca la un lopi.
Un vampir?
E o legendă locală, dar lumea o crede.
Nu e o treabă ușoară. Tipul a săpat cel puțin o oră.
De unde știți că era bărbat?
Nu știu.
Nu l-am văzut.
M-a lovit din spate cu o lopată.
- M-am trezit în spital. - Ce oră era?
Cred că după miezul nopții.
Ce treabă aveați în cimitir după miezul nopții?
Stăteam de pază.
Cineva săpase mai devreme, dar nu terminase.
Bine.
S-a întâmplat ceva rău în corul dumneavoastră?
Ceva rău?
A deranjat cineva copiii? I-a abuzat?
- Ați văzut să se întâmple așa ceva? - Nu. N-am văzut.
Nimic în toți acei ani?
N-a fost nicio plângere?
Nu.
Salut!
Bere?
Bere.
Nu, stai! L-au băgat cu capul în friteuză.
Ce e așa amuzant?
- Ignoră-i! - În sită.
Da!
Deci?
Am întrebat ce e așa amuzant.
Nimic. Prietenul meu doar spunea o glumă.
Da? Prietenul ăsta?
Ce glumă? S-o auzim! Să râdem cu toții!
- Pleacă! N-avem nimic cu tine. - Gura!
Despre ce era gluma?
Despre pizda ta arsă.
Nenorocitule…
Ce naiba se petrece?
Ședeți sau cărați-vă din barul meu! Ce dracu'?
Ședeți! Berea e din partea casei.
REZULTATE TEST ADN
- Bună ziua, doamnă! - Bună!
Putem să intrăm ca să vorbim?
Da, poftiți!
- Bună ziua! - Bună ziua!
În cadrul anchetei,
am stabilit că probele ADN de la cadavru se potrivesc cu ale dv.
Asta înseamnă că trupul din pădure
e al fiului dumneavoastră, Adam Poznański.
Dar fiul meu Adam e cu familia lui.
Nu e.
Adam, fiul dv., e mort.
Cu ce familie?
Cu familia adoptivă.
Unde locuiește familia asta?
În Belgia. În Belgia, nu?
Nu. Rămășițele fiului dv. Adam au fost găsite în pădure. E mort.
Dar ați zis că Adam e cu familia lui adoptivă în Belgia.
N-am zis asta. Când a dispărut, v-am întrebat dacă l-ați dat spre adopție.
Ați zis că sunt oameni buni și că o să-i fie mai bine.
Am întrebat dacă l-ați dat pentru bani.
Nu! Ați spus că sunt bogați, că băiatul e bine.
Mărturia falsă se pedepsește cu închisoare.
- Copiii dv. vor ajunge la orfelinat. - V-a spus că a fost adoptat?
Ce faci?
Comisarul v-a spus că Adam a fost adoptat?
Ești incredibil.
Comisarul v-a spus că fiul dv. a fost adoptat?
Nu.
Nu v-a spus asta?
Nu.
Comisarul a intimidat martora.
Doar am menționat că se răspunde penal pentru mărturie falsă.
Așa se procedează.
Nu, ați intimidat martora.
Andrzej, scapă-mă de puștiul ăsta!
Spune-mi exact ce i-ai spus după ce a dispărut copilul!
O încurajam. Oamenii ăia nu sunt normali. Putea bine-mersi să fi vândut copilul.
De ce a retras sesizarea de dispariție după două zile?
E un argument convingător, nu ți se pare?
Mie mi se pare că e intimidarea martorei.
E o acuzație gravă.
Am văzut multe interogatorii, dar niciunul ca ăla.
Crezi că poți să vorbești așa fiindcă mafia ți-a ucis tăticul?
- Nu mai fi așa înțepat! - Să încheiem discuția!
Avem o mamă înspăimântată și un băiat dispărut, posibil mort.
Puteți acționa liber. Trebuie să-l găsim.
Căutările în pădure continuă. Ce agresori sexuali sunt în zonă?
Câțiva tipi condamnați pentru viol,
dar oameni normali, nu pedofili.
- Toți au alibiuri. - Să fie verificate iar!
- Să discutăm cu dirijorul de cor! - Nu e o pistă.
Da, dar nu avem timp.
Șansele să fie mort cresc de la oră la oră.
Chiar crezi că mai e în viață?
N-avem dovezile necesare ca să stârnim un asemenea scandal.
N-ai ce căuta pe lângă biserică.
Salut, Freză! Vreau să verifici urgent câteva lucruri pentru mine.
Părinte Wojciech?
Lăudat fie Domnul! Da, eu sunt.
Sunt Leopold Bilski, de la procuratură. Putem vorbi?
Desigur. Spuneți!
L-ați știut pe Adam Poznański, băiatul găsit în pădure?
Vă spun un lucru. Sunt un om bătrân.
Îmi amintesc lucruri de acum 20, chiar 40 de ani,
dar nu-mi amintesc ce s-a întâmplat ieri.
Vă amintiți de Julia Burchardt? Fiul ei a dispărut.
Vă rog să mi vă adresați cu „părinte”!
N-am venit în calitate de enoriaș. Vă amintiți?
A, da. Burchardt?
Îmi amintesc de biata ei soră. Da…
Ce vreți să știți?
Julia a spus că a văzut cum un băiat a fost abuzat sexual în biserică
când era în cor.
Așa ceva nu s-a întâmplat în parohia noastră.
Am auzit că în Polonia există preoți fără chemare,
dar nu-i veți găsi aici.
Vă mulțumesc!
Domnul Isus fie lăudat!
La revedere!
Ți-ai mai amintit orice altceva?
Bărbatul acela era înalt, scund, slab?
Nu știu.
Cam câți ani avea?
Purta sutană?
Nu cred.
Poate era organistul?
Nu știu. Nu cred.
Știi…
am fost transferat la Trulocz după ultimul caz, pe motive disciplinare.
Polițistul care m-a ajutat face acum muncă de birou.
Îi plac statisticile, detaliile anoste. Dar a găsit ceva interesant.
În toată Polonia se comit infracțiuni în care sunt implicați minori.
Agresiuni sexuale, răpiri, dispariții. Peste tot.
Mai puțin aici.
Niciuna în aproape 20 de ani.
Tot ce a găsit aici a fost dispariția lui Adam Poznański.
Iar asta într-un articol de pe internet, nu în arhivele poliției.
Cineva ajută pe altcineva să scape basma curată.
Exact.
Pot să te îmbrățișez?
Îmi cer scuze.
Văd că ai trecut la haine de in.
- Bună, Freză! - Bună!
- Poftim! - Mulțumesc.
Un caz împuțit.
Am analizat facturile familiei Poznański la apă și curent.
Apoi, firma de construcții care le-a construit casa.
Apoi m-am uitat peste facturile la apă și curent de la prezbiteriu.
Știți ce am descoperit?
Sunt sigur că îmi veți spune.
Facturile pentru ambele locuri
sunt plătite de o fundație înființată de Chojnacki.
Baronul local al cărnii.
Știu cine e.
Să-l percheziționăm!
Adam Poznański a dispărut. L-am găsit mort în pădure.
Mama lui l-a dat dispărut, apoi a retras sesizarea de dispariție.
Nu știe unde e fiul ei.
După dispariție, Chojnacki i-a cumpărat o casă și îi plătește facturile.
Acum a dispărut Piotr Sarman,
și Julia Sarman susține că, în copilărie, a văzut un băiat din cor fiind abuzat.
Cine sponsorizează corul? Fundația bisericească a lui Chojnacki.
- Despre ce băiat e vorba? - Vă referiți la fiul dnei Sarman?
Nu. Ai spus că Julia Sarman a văzut că un băiat a fost abuzat sexual.
Întreb care e numele băiatului.
Ea susține că era fiul dv., Michał.
Marek Chojnacki?
- Ce doriți? - Avem mandat de percheziție.
Așteptați! Îl sun pe superiorul dv.
- Unde e pivnița? - Aici!
Confiscați orice computer, hard disk, card de memorie,
film, casetă, disc de vinil, absolut tot ce găsiți.
TEHNICIAN CRIMINALIST
- Cu ce se ocupă? - Face afaceri cu porci.
Mor de ciudă.
Dă-mi o lanternă!
Piotruś!
Liniște!
Bun. Deschideți-o!
Aduceți ranga!
Piotruś!
La naiba!
Piotruś?
Am găsit ceva!
De ce ați finanțat casa Irenei Poznańska și i-ați plătit facturile?
Sprijinirea localnicilor săraci se numără printre obiectivele fundației tatălui meu.
Consider că e firesc să o ajutăm pe dna Poznańska.
Câte altor familii le-ați plătit casele?
Nu știu numărul exact. Nu mă ocup personal de asta.
Atenția dată de fundație familiei Poznańska
e singura dovadă care îl leagă pe clientul meu de crimă?
Îl știați pe Adam Poznański?
Nu.
În această fotografie cu conținut pedofil apare Adam Poznański.
E una dintre multele găsite în casa dv. în timpul percheziției.
Dv. ați făcut poza asta?
- Nu. - Nu?
Atunci, cine?
- Nu știu. - Nu știți?
În acest caz, vă reținem pentru trei luni. Deocamdată.
Nu știu sigur cine a făcut-o.
Cred că tatăl meu.
E fiul dumneavoastră.
Trebuie să identificăm victimele, să vorbim cu ele și…
să încercăm să găsim făptașul.
Pozele au fost făcute de-a lungul a zeci de ani.
Cel mai probabil de Chojnacki senior. Fiul lui a zis că avea această înclinație.
- Chojnacki senior e mort. - Deci nu-l putea răpi pe Piotr.
Să-l fi răpit fiul lui?
I-am percheziționat casa, abatoarele, proprietățile. Nici urmă de băiat.
Deci nu e el.
Nu cred.
Ce ai de gând să faci?
Să identific și să discut cu victimele, cum ați spus.
Poate că cineva care-l ajuta pe bătrân a răpit băiatul.
- Și trebuie să vorbim cu profilerul. - Bine.
Încă ceva.
Legat de comisarul Adamczyk.
Cred că apăra familia Chojnacki.
E vărul lui.
Nu va mai lucra la acest caz.
Recunoașteți victima?
Angelika Burchardt.
Ave
Maria
Dar pe aceasta?
Ave
Patryk Deczer.
Maria
Și în poza aceasta?
Gratia plena
Arek Filipiak.
Dominus tecum
Be…
Pe el îl recunoașteți?
Da.
Maria
Cine e?
Michał Pakosz.
Gratia plena
Dominus…
Și ea?
Ea cine e?
Nu vreau să mă uit. Luați-l de aici!
Trebuie să o identificați pe fata din poză.
Unul dintre martori a identificat-o ca fiind fiica dumneavoastră.
Angelika?
Nu, nu e Angelika.
Victima din poză e foarte tânără. Doar dv. îi puteți confirma identitatea.
Îmi pare rău, dar e necesar pentru anchetă.
La început, mama ta a spus că e imposibil,
că Chojnacki nu a avut contact cu tine la acea vârstă.
Apoi și-a amintit de pelerinaj.
L-a lăsat pe Chojnacki să te ducă cu mașina la hotel.
A zis că a fost singura dată.
Nu-mi amintesc nimic.
Nu vreau să mă uit.
În liceu, intram într-o stare catatonică.
Ca paralizia.
Arek a încercat să mă dezbrace. Nu mă puteam mișca.
Era de parcă nu eram acolo.
Ulterior, mi s-a mai întâmplat de multe ori.
Întotdeauna când făceam sex.
Trebuie să te rog să mă ajuți să identific o altă fată.
Nimeni nu și-o amintește.
- O recunoști? - Nu.
- Ești sigură?
E mama ta.
Unde e Piotruś?
Îl vom găsi.
Va trebui să vă interoghez oficial.
Fir-ar să fie!
Corul Îngerului Păzitor!
Și tu?
Du-te naibii!
La naiba!
Nu știu cum să procedez.
Intrăm împreună sau separat?
Separat.
Bine. Eu vreau să fiu primul.
Chojnacki senior avea tot orașul la degetul mic.
Dădea bani la biserică. Plătea pentru renovări. Dădea locuri de muncă.
Tata era plătit de boșorogul ăla pervers.
Ați spus cuiva ce făcea Chojnacki?
Nu, nimănui. Niciodată.
Acționa singur? Sau îl ajuta cineva?
Nu, nu-l ajuta nimeni.
Când s-a oprit?
Când i-am spus că-i sfârtec pula dacă-și mai deschide șlițul.
A funcționat.
Nu știu.
Nu știu dacă a avut ajutor sau nu.
Nu-mi amintesc nimic. Câți ani să fi avut?
Patru?
Ați spus cuiva ce v-a făcut Chojnacki?
Nu.
De ce nu?
Nu știu.
Aveam zece ani.
Mama m-a crescut singură. Lucra pentru Chojnacki.
Mă temeam că ea ar fi avut de suferit.
E important. Gândiți-vă bine!
Ar putea fi răpitorul lui Piotr Sarman.
Vă ducea sau vă trimitea cineva la el?
Prima dată când s-a întâmplat, organistul m-a trimis în camera din spate
să ștampilez cartonașe cu sfinți.
- Da? Deci știa ce se petrece? - E posibil să nu fi știut.
E un om foarte religios.
Când a încetat?
Când i-am spus mamei.
Mi-a interzis să-i spun tatei.
Cred că a vorbit cu Chojnacki, fiindcă s-a oprit.
Apoi a deschis restaurantul.
Ce facem acum?
Dacă profanarea cadavrului din cimitir,
uciderea lui Poznański și răpirea ultimului băiat
sunt opera aceleiași persoane, avem de-a face
cu un criminal în serie aflat în primele faze ale activității sale.
Mai întâi a avut fanteziile,
apoi s-a jucat în cimitir.
Iar apoi, a ucis.
Dar asta doar dacă e vorba despre una și aceeași persoană.
Schizofrenia paranoidă progresează lent.
Poate lupta cu boala,
dar suferindul are halucinații, aude voci, simte emoții puternice.
Există și un laitmotiv.
Ar putea fi acel lopi pe care l-ați menționat, dar nu neapărat.
Poate să fie și o imagine din copilărie, o poveste,
o luptă pe viață și pe moarte cu forțe halucinatorii care-l amenință.
La naiba!
- Poftim! - Mulțumesc!
Așadar, căutăm o persoană care prezintă tulburări psihice evidente?
Da și nu.
Ar putea fi vorba despre un paragnomen,
adică un comportament surprinzător și neașteptat al unei persoane sănătoase.
Acesta este adesea un alt semn al stadiilor incipiente ale bolii.
Dar, dacă e cum spun eu…
puteți restrânge căutările la un om relativ tânăr.
Unul de 30, maxim 40 de ani.
- Psihoza poate fi provocată de o traumă? - Da.
De abuzuri sexuale, experiențe violente, accidente tragice,
dar trebuie să existe și o predispoziție.
Dacă e un psihopat, e de aici. Acționează acolo unde se simte în siguranță.
Dacă există vreun sâmbure de adevăr în legenda despre lopi,
făptașul e cașub.
Dacă băiatul e încă în viață, îl ține acasă la el
sau într-un loc care îi aparține.
Deci în Trulocz sau în împrejurimi.
Și crede despre sine că e un lopi sau că vânează unul?
E greu de spus.
Nu este o logică. E o boală de tulburare emoțională.
A decapitat victima ca să nu reînvie?
Sau s-a temut să nu fie el însuși decapitat?
Ar putea fi una dintre victimele lui Chojnacki?
Posibil, dar nu neapărat.
- Cineva care l-a ajutat? - Posibil.
Dar trebuie să fi suferit și el o traumă.
Piotr Sarman mai e în viață?
Nu cred.
Te rog!
Și acum, cu toții…
Freză, percheziționați casa lui Michał Pakosz!
Nu-i spuneți tatălui lui!
Piotruś?
Piotr!
Piotr, ești acolo?
Piotruś nu e aici.
De eram Pakosz, te-aș fi dat afară.
M-aș da eu pe mine afară.
Câți ani ai, Jerzyna?
Aproape 30.
Ai aproape 30 de ani, crezi în lopi, ești de aici.
Dacă psihoza e în stadiu incipient, profilul ar putea fi al tău.
M-ai nimerit.
Ești nebun, Bilski?
Am sărit la concluzii după discuția cu profilerul.
Ce a zis?
Căutăm un bărbat, localnic. Între 30 și 40 de ani.
A suferit o traumă. Poate fi una dintre victime. Suferă de psihoză.
Și acum?
Trebuie să identificăm fata din poză
și să studiem documentele fundației lui Chojnacki.
Aici, la perete!
Intrați!
Nu! Aici!
- Unde te duci? - La organist.
Ajută-mă!
De ce n-ai făcut nimic?
Când?
Când făcea ce făcea.
De ce n-ai spus nimic?
Pentru că eram un copil.
Nu mi-a dat niciodată nimic de bănuit.
Uneori îmbrățișa un copil, îl mângâia puțin.
Chiar n-ai bănuit nimic?
Ne-a ajutat mult.
Dacă nu era el…
n-ai mai fi putut să ieși din casă.
Îți mai amintești cum a fost atunci?
El a plătit pentru transplanturi. Pentru fizioterapie.
Deci știai.
Arek!
Arek…
- Tatăl tău e acasă? - Da, e în baie.
Hei!
Ajută-l!
Dle Filipiak?
Sunteți aici?
Mai venea pe acolo.
Dar nu-mi amintesc numele ei.
Cred că o cheamă Kasia.
Sau Basia.
Deci, Kasia sau Basia?
- Nu-mi amintesc numele de familie. - Gândiți-vă bine!
E foarte important.
Îmi amintesc că o aducea mama ei.
- Cum o chema pe dânsa? Cum arăta? - Numele ei…
O femeie trecută prin multe,
în jur de 30 de ani.
Măruntă.
Lucra la un abator.
De-al lui Chojnacki?
Chojnacki deține toate abatoarele.
Bine. Altceva?
Știți…
mi-a plăcut mult slujba aia.
Lucram cu copii.
Aveam grijă de ei.
Deci? Ați aflat ceva nou?
Să verificăm dosarele angajaților din abatoarele lui Chojnacki!
Căutăm o femeie micuță care avea 30 de ani la începutul anilor 2000
și avea o fiică pe nume Kasia. Sau Basia.
Minunat! De parcă nu aveam deja destule de făcut.
Cum merge?
Nu merge. N-avem cum să facem totul doar noi.
Povestește-mi despre lopi!
N-ai internet pe telefon?
Îmi place vocea ta.
Ce vrei să știi?
Cum devii un lopi? Trebuie să te muște un alt lopi?
Nu.
Când un copil se năștea în sacul amniotic, era semn rău.
Uscau respectivul sac, îl măcinau
și i-l dădeau copilului cu laptele mamei.
Altfel, devenea lopi și atunci…
era îngropat cu capul între picioare.
Travaliul meu a durat 24 de ore
pentru că era cu fundul înainte și așa a rămas.
Al meu, patru ore.
Avea un sac pe el. M-am speriat că n-are față.
Deci s-a născut cu căiță!
Mamă! Uite!
- Era în restaurant. - Cine?
Răpitorul. Julia a zis că fiul ei s-a născut cu căiță.
Cine era acolo?
Cel cu câinele. A spart o farfurie. Mai știi?
L-am văzut și la târg, lângă castel.
Deci acum căutăm un câine?
Cine a organizat târgul?
Îți place cartea?
Voi veni săptămâna viitoare.
Să fiți cuminți, Basiu!
Poftim, fiule!
Mănâncă, puiule!
Hai, mănâncă!
POLIȚIA
Unul să vină cu mine!
Liber!
Domnilor, unde e băiatul?
Nu e aici.
- Ce naiba? - Nu e nimeni aici.
Acolo e subsolul.
Băga-mi-aș!
- Ușa era încuiată? - Era deschisă.
Stai!
Poliția! La pământ!
Piotruś!
AMBULANȚA
Las-o să treacă!
- Piotruś! - Mamă!
Mamă!
Ești teafăr?
Da.
Stai comod, scârbă?
Te-am întrebat ceva, scârbă!
Nicki a declarat că moartea lui Adam Poznański a fost un accident.
Comisarul Adamczyk trebuia s-o mușamalizeze,
iar Nicki trebuia să ascundă cadavrul.
Nicki e fiul fetei din poză?
Și al lui Chojnacki.
Fata l-a născut la 14 ani.
A urmat tratament psihiatric.
La 18 ani, s-a sinucis în fața fiului ei.
Nu se știe când a luat naștere psihoza,
dar a progresat lent.
De aceea Piotr Sarman e încă în viață.
Urma să fie prima lui victimă.
Nicki n-a fost abuzat de Chojnacki?
N-a spus asta.
Dar nu vorbește mult.
- Chojnacki a avut grijă de el. - A avut grijă de el?
Într-un mod pervers, da.
Bine, le vom aduce acuzații…
comisarului Adamczyk, tânărului Chojnacki și lui Filipiak.
Va fi greu să-i condamnăm pe Chojnacki și Filipiak.
Asta va decide instanța.
Nu pot să-mi iert faptul că Michał a pățit același lucru.
Mă tot gândesc la dosarul lipsă de la cazul lui Adam Poznański.
Trebuie să percheziționăm casa comisarului,
dar mă tem că s-a descotorosit deja de el.
De asta mă tem și eu.
Apoi mi-am amintit ceva. În unele procuraturi,
sunt dosite printre cazierele curate, pentru a da bine în statistici.
Aici nu facem asta.
Am verificat registrul nostru.
Se pare că dosarul a fost acolo în tot acest timp.
Sugerezi că cineva de la noi l-a ascuns acolo?
Da.
Cine?
Dumneavoastră.
Cred că glumești.
Adamczyk a decis să mărturisească.
A zis că l-ați ajutat să-l protejeze pe Chojnacki.
Minte.
Nu cred.
L-ați protejat pe cel care v-a rănit fiul.
Nu l-am protejat pe Chojnacki.
Nu știam că mi-a rănit fiul.
Asta va decide instanța.
Subtitrarea: Oana-Meda Pop