‫- צבעי הרוע: שחור -‬
‫היי, יפיוף. מה קורה?‬
‫הכול טוב. האנשים נראים נחמדים.‬
‫כן.‬
‫מה אתה רוצה לבדוק?‬
‫אנחנו מאחרים.‬
‫כן. אני מצטער.‬
‫גם אני מצטער.‬
‫כבר התמקמת כאן?‬
‫לאט לאט.‬
‫הגלו אותך לכאן, אבל זה לא סוף העולם.‬
‫תוריד פרופיל לכמה שנים,‬
‫והם ישכחו.‬
‫אי אפשר להעניש תובעים‬ ‫על כך שהם תופסים רוצחים.‬
‫מי יודע, אולי אפילו תאהב להיות כאן.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫איך היה הערב שלך?‬
‫נהדר. הסתובבתי בעיר.‬
‫ברצינות?‬ ‫-לא.‬
‫כדאי לך. ההיסטוריה של טרולוץ'‬ ‫מתחילה בתקופה הנאוליתית.‬
‫מה זה?‬
‫התיק החדש שלך.‬
‫גניבה מחנות משקאות?‬ ‫-הצד האפל של העיר.‬
‫אתה זוכר את מקרה הילד הנעדר מלפני שנתיים?‬
‫אדם פוזננסקי?‬
‫כן.‬
‫אימא שלו דיווחה על כך.‬
‫מסוקים, כלבים,‬
‫סריקות ביער.‬
‫יומיים אחר כך היא נזכרה‬ ‫שהוא היה עם המשפחה.‬
‫איך היא לא ידעה את זה?‬
‫למה אתה שואל?‬
‫לחבר שלי מהמשטרה האזורית‬ ‫יש בעיה עם הסטטיסטיקה.‬
‫הוא לא יכול לסגור את זה. יש שגיאה.‬
‫טיפוסי. צריך ללכת לרב פקד אדמצ’יק‬ ‫כדי שיסדרו את זה במערכת.‬
‫הילד שר יפה. אני זוכר מהכנסייה.‬
‫אתה דתי?‬
‫יותר בכיוון של אמונות טפלות.‬
‫ואתה?‬
‫רוכנקי.‬ ‫-תודה.‬
‫רוכנקי?‬
‫אל תשאל.‬
‫מתי הבת שלך מגיעה?‬ ‫-מחר.‬
‫יופי. היא תראה את חגיגות הדוז'ינקי.‬ ‫יהיה יריד גדול.‬
‫ואת סופרת ספרי המתח שקנתה בית ליד האגם?‬
‫יוליה סרמן. בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫זה הבן שלי, פיוטרוש.‬
‫אלז'בייטה פקוש. סליחה, זו עיירה קטנה.‬ ‫כולם יודעים הכול.‬
‫הנה שניים מהקולגות שלך.‬
‫סופרים?‬ ‫-כמעט. תובעים.‬
‫איזה ילד חמוד.‬
‫בדיוק כמו מיכאש שלי.‬
‫את חייבת להכיר אותו. הוא ביישן.‬
‫אימא.‬ ‫-מה?‬
‫היו לי צירים במשך 24 שעות‬
‫כי הוא יצא עם הישבן קודם, וככה הוא נשאר.‬
‫שלי נמשכו ארבע שעות.‬
‫הוא היה מכוסה בשק מי השפיר.‬ ‫חשבתי שאין לו פנים.‬
‫אז הוא נולד עם קרום!‬
‫ומי ישלם את החשבון?‬
‫אני אשלם בדרך אחרת.‬
‫בעלי.‬
‫רב פקד.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב, לאופולד.‬
‫אתה זוכר מקרה של ילד נעדר‬ ‫מלפני שנתיים, אדם פוזננסקי?‬
‫כן.‬
‫חבר שלי מהמשטרה האזורית עובד על הסטטיסטיקה‬
‫ואומר שאין תלונה במערכת.‬
‫תגיד לחבר שלך מהמשטרה לבדוק שוב.‬ ‫הכול בסדר אצלי.‬
‫אנחנו לא בסופוט.‬
‫אני אגיד לו. תודה.‬
‫אבל הילד נמצא, נכון?‬
‫כן.‬
‫עם המשפחה שלו?‬
‫אתה חוקר אותי, חמוד?‬
‫אני רק שואל.‬
‫הוא היה עם המשפחה שלו.‬ ‫אימא שלו מטומטמת. פשוט ככה.‬
‫אני מבין. תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫אידיוט מוורשה.‬
‫התיקים של פוזננסקי לא בארכיון.‬
‫הם חייבים להיות שם.‬
‫ואם הם לא שם?‬
‫הם אמורים להיות שם.‬ ‫-אבל הם לא שם.‬
‫אולי במשטרה. תשאל את אדמצ'יק.‬
‫שאלתי. הוא אמר לי להתחפף.‬
‫באמת?‬
‫אתה יודע איפה גרים ההורים של הילד?‬
‫למה? משעמם לך?‬
‫אוולינה מסתכלת עליו כאילו הוא קדוש.‬ ‫אני יודעת שזה רק יגרום לצרות.‬
‫יש לכם בית יפה.‬
‫תודה. הוא עדיין לא גמור.‬ ‫בנינו אותו לאחרונה.‬
‫זה בטח קשה עם שלושה ילדים.‬
‫שלושה ילדים? יש לי ארבעה ילדים לפרנס.‬
‫אבל טוב שיש את תוכנית התמיכה הממשלתית.‬
‫אני מקווה שלא יבטלו את זה.‬ ‫לפעמים בעלי מרוויח קצת,‬
‫אבל לפחות החשבונות משלמים את עצמם.‬
‫החשבונות משלמים את עצמם?‬
‫זה פשוט יצא ככה.‬
‫במה מדובר?‬
‫זה בנוגע לבן שלך, אדש.‬ ‫-מה איתו?‬
‫לפני שנתיים דיווחת שהוא נעדר,‬ ‫ואז ביטלת את התלונה.‬
‫אז מה?‬
‫אז הבן שלך נמצא, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫והוא כאן עכשיו?‬
‫לא, הוא גר עם קרובי משפחה.‬ ‫-בטרולוץ'?‬
‫לא, לא בטרולוץ'.‬
‫אז איפה?‬
‫בצד השני של פולין.‬ ‫איבדתי את הכתובת איפה שהוא.‬
‫איך קוראים להם?‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫את לא זוכרת את שמות קרובי משפחתך?‬
‫אנחנו לא קרובים. בת דודה של אימי.‬ ‫היא רצתה לעזור.‬
‫אגיד לך אם אמצא את הכתובת.‬
‫אולי יצאתי טיפשה, אבל אני ממש מחבבת אותו.‬
‫אוולינה צעירה. לוקחת הכול ברצינות.‬
‫זה די מצחיק…‬
‫אז את לא בקשר עם הבן שלך?‬
‫עם כל כך הרבה ילדים, אין הרבה זמן.‬
‫יש לך ילדים?‬
‫כן, יש לי.‬
‫אז אתה יודע בדיוק איך זה.‬
‫איך היא מתה, אימא?‬
‫אימא?‬
‫אימא.‬
‫אימא!‬
‫עשית את זה שוב.‬
‫- אנג'ליקה בורכארדט -‬
‫אני מצטערת.‬
‫יוליה?‬
‫את לא מזהה אותי? פטריק דצ'ר. מהתיכון.‬
‫היי.‬
‫ואו, זה מטורף. למה לא אמרת שחזרת?‬
‫החבר'ה מהתיכון ישמחו. אולי נעשה על האש?‬
‫מה שלומך?‬
‫אני לא יודע אם את זוכרת,‬ ‫אבל נהגתי לצייר בתיכון.‬
‫ואני עדיין מצייר.‬
‫לאחרונה הייתה לי תערוכה משלי בקופנהגן.‬
‫ואו.‬
‫זה הבן שלך?‬ ‫-כן. פיוטרוש.‬
‫שלום, פיוטרק.‬
‫סבתא בטח שמחה שהנכד שלה פה.‬
‫עוד לא היה לנו זמן לבקר אותה.‬
‫תקשיבי, אולי נהיה בקשר‬ ‫ונארגן מפגש עם חברים?‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר?‬
‫אנחנו ממהרים. להתראות, פטריק.‬
‫ביי. ביי, פיוטרק.‬
‫למה אנחנו לא הולכים לסבתא?‬
‫היא לא רוצה להכיר אותי.‬
‫מה קרה אז?‬
‫אני לא יודעת בדיוק.‬
‫אבל משהו רע.‬
‫על מה אתה חושב?‬
‫על אבא.‬
‫לפעמים אני לא זוכר איך הוא נראה.‬
‫תעשי שלום.‬
‫חבית, חבית!‬
‫- דוז'ינקי -‬
‫תראי את הטירות שלהם!‬
‫טירה, טירה!‬
‫אני חושב שזו הכי גדולה, נכון?‬ ‫-כן!‬
‫טוב, קדימה.‬
‫אדוני התובע?‬
‫היי. לאופולד.‬
‫יוליה.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫זאת הבת שלך?‬ ‫-מוניקה.‬
‫היא יפהפייה.‬ ‫-תודה.‬
‫היא מתחילה ללמוד?‬
‫בשנה הבאה, בוורשה. היא גרה שם עם אימא שלה.‬
‫אתה גר בטרולוץ' הרבה זמן?‬ ‫-לא, לא הרבה.‬
‫אתה אוהב את המקום?‬
‫הוא בסדר.‬
‫מגניב. גם אני לא.‬
‫אז למה את כאן?‬
‫אנשים נלחצים כשהם מגלים שאתה תובע?‬
‫כן, הם נלחצים.‬ ‫-זה לא מפריע לך?‬
‫כן.‬ ‫-אז למה הפכת לתובע?‬
‫תהיתי בעצמי לאחרונה.‬
‫למה טרולוץ'?‬
‫אני עושה מחקר לספר.‬
‫העבר האפל של קשוביה ודברים כאלה.‬
‫מוניקה בחופשה עם אבא שלה?‬ ‫-כן.‬
‫אימא, מטווח הירי!‬
‫תבואו לבקר אם תשתעממו.‬ ‫יש לנו בית ליד האגם.‬
‫אני אגיד לה. תודה.‬
‫תחזיק. תראו עכשיו.‬
‫מבצע מיוחד היום!‬
‫אם תפגע במטרה, ילד,‬
‫האימא היפה שלך תקבל דובי לחבק.‬
‫כן, שמעתי שחזרת.‬
‫מה, את לא מזהה אותי?‬
‫רגע, זה הילד שלך?‬ ‫-בוא נלך.‬
‫נחזור אחר כך.‬ ‫-היי! ילד!‬
‫תראה מה אימא שלך עשתה לי!‬
‫קדימה, תסתכל!‬
‫איחולים חמים לכולם.‬ ‫יש כאן כל כך הרבה אנשים היום.‬
‫אבל אני זוכרת…‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫…כשהתחלתי את הקדנציה הראשונה שלי‬ ‫כראשת עיר לפני 20 שנה.‬
‫קיבלתי עצה.‬
‫"תקשיבי לאנשים, פביולה."‬
‫אני משתדלת לעשות את זה בכל יום,‬ ‫ואני מקווה שאתם רואים את זה בעבודתי.‬
‫תודה.‬
‫אבל באמת, העיר הזאת צומחת בזכותכם.‬
‫בזכות התושבים, היזמים,‬
‫בזכות שיתופי הפעולה שלנו.‬
‫כל הכבוד לכם.‬
‫"תקשיבי לאנשים."‬
‫קיבלתי את העצה הזאת מאביו המנוח‬ ‫של האורח המיוחד שלנו היום,‬
‫מר מארק חוינאצקי!‬
‫תודה.‬
‫פילנתרופ, יזם וחסיד של טרולוץ'!‬
‫כמה מילים, בבקשה.‬
‫תודה רבה, גברתי ראשת העיר.‬ ‫בוקר טוב, גבירותיי ורבותיי.‬
‫חלפה שנה מאז שאבי נפטר.‬
‫פיוטרוש?‬
‫הוא אהב את העיר שלנו…‬
‫פיוטרוש?‬
‫…ונתן לה את ליבו.‬
‫פיוטר!‬
‫ראשת העיר ואני…‬
‫פיוטרוש!‬
‫אנחנו רוצים לממן מלגות…‬
‫פיוטרוש!‬
‫קרה משהו?‬
‫אני לא יודע מה קרה לילד הזה.‬
‫מייד אחרי שנתקלתי בזונה הזאת,‬
‫עזבתי את היריד‬ ‫והלכתי ל"זגלובה" לשתות בירה.‬
‫הברמן יאשר. ואז הלכתי הביתה.‬
‫"נתקלתי בזונה הזאת"?‬ ‫נשמע שאתה לא מחבב אותה.‬
‫ראית את הפנים שלי?‬
‫קשה לא לשים לב.‬
‫נכון.‬
‫היא עשתה את זה, עם החברים שלה.‬ ‫-באמת? איך זה קרה?‬
‫היא תקפה אותי בתיכון‬ ‫והשאירה אותי מחוסר הכרה‬
‫עם הפנים בתוך מדורה.‬
‫בתיכון? היא מכאן?‬ ‫-אתה לא מכיר אותה?‬
‫זו יוליה בורכארדט.‬
‫הבת הסוררת של ראשת העיר שלנו.‬
‫- משטרה -‬
‫אני לא יודע את הפרטים.‬
‫הבן שלי היה שומר באתר נופש בקיץ.‬
‫יוליה הייתה שם.‬
‫ככל הנראה הם התנשקו.‬ ‫ואז החברים שלה הרביצו לו‬
‫והשאירו אותו מחוסר הכרה במדורה.‬
‫החיים של הילד נהרסו עם הפנים האלה.‬
‫אולי הוא רצה נקמה?‬
‫ארק לא היה חוטף ילד.‬
‫אתה עדיין נגן העוגב בכנסייה?‬
‫הייתי פעם.‬
‫הייתי נגן עוגב, וגם ניצחתי על המקהלה.‬
‫כמה זמן ניצחת על המקהלה?‬ ‫-כ־40 שנה.‬
‫הפסקתי לפני שנה.‬
‫זה קשה בכיסא גלגלים.‬
‫אתה זוכר את אדש פוזננסקי?‬ ‫אומרים שהוא שר שם.‬
‫זה שנעלם ואז נמצא?‬
‫כן.‬
‫היה לו קול אלט נחמד.‬
‫אחרי שמצאו אותו, ראית אותו? הוא בא לחזרות?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫מוניקה.‬
‫אבא!‬ ‫-אני כאן.‬
‫לא מצאנו את פיוטרוש.‬
‫אבל אולי הוא בבית?‬
‫פיוטר!‬
‫פיוטרוש!‬
‫פיוטר!‬
‫הורגים פה ילדים, אתה מבין?‬
‫מי הורג אותם?‬ ‫-ככה אחותי מתה.‬
‫חטפו אותה?‬ ‫-לא.‬
‫אילו ילדים?‬
‫יוליה.‬
‫מה קרה לאחותך?‬ ‫-היא התאבדה.‬
‫מתי זה קרה?‬ ‫-כשהייתי קטנה.‬
‫יוליה.‬
‫אולי הוא אצל אימא שלך?‬ ‫-לא. היא לא יודעת שחזרתי.‬
‫אולי פיוטרוש גילה איך שהוא?‬ ‫אולי הוא רצה לפגוש את סבתא שלו?‬
‫הוא כאן?‬
‫פיוטר?‬
‫פיוטרוש?‬ ‫-הוא לא כאן.‬
‫מה עשית לו?‬ ‫-מה אני עשיתי?‬
‫מה את עשית לו? רק עכשיו גיליתי שיש לי נכד!‬
‫פיוטר!‬
‫מה את עושה?‬
‫מחפשת את הבן שלי.‬
‫יש אנשים שלא מתאימים להיות הורים.‬
‫פיוטר!‬
‫פיוטרוש?‬
‫נו? הוא לא שם?‬
‫לא.‬
‫אתה אבא של פיוטרוש?‬ ‫-לא, אני רק עוזר.‬
‫לאופולד בילסקי, משרד התובע.‬
‫דיברתי עם רב פקד אדמצ'יק.‬ ‫החיפושים יתחילו עם שחר.‬
‫יופי.‬ ‫-אנחנו צריכים להישאר רגועים.‬
‫תן לה את זה, בבקשה.‬
‫זה יעזור לה לעבור את הלילה.‬
‫בבקשה.‬
‫הנה.‬
‫איך את מחזיקה מעמד?‬
‫סליחה.‬
‫הם לא נתנו לי לחפש.‬ ‫-יוליה, כל העיר מחפשת.‬
‫פיוטרוש בטוח חי.‬
‫אתה יודע משהו?‬
‫לא, אני לא יודע.‬
‫אבל חשבתי שאולי אפתח עמוד פייסבוק.‬
‫אנשים עושים את זה במקרים כאלה.‬
‫אנחנו צריכים מידע. אולי מישהו ראה משהו.‬
‫את סופרת ידועה. גם זה יעזור.‬
‫תירגעי.‬
‫הייתי דלוק עלייך בתיכון.‬
‫היית אבודה כל כך.‬
‫כשראיתי אותך בחנות…‬
‫הבנתי שאני עדיין מרגיש ככה.‬
‫אני אוהב אותך, יוליה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫השתגעת לגמרי?‬ ‫-סליחה. לא הבנתי נכון.‬
‫תעוף מפה.‬
‫תעוף מפה!‬
‫אני אצור קשר כשאפתח את הפרופיל.‬
‫- פטריק דצ'ר‬ ‫הקים את "עמוד קהילת טרולוץ'" -‬
‫מצאנו גופה ביער.‬
‫לא, אני מצטער. אני מצטער, יוליה.‬ ‫זה לא הבן שלך.‬
‫זה לא פיוטרוש.‬
‫זה לא הבן שלך, את שומעת?‬
‫זה שלד של ילד בגילו של פיוטרוש.‬ ‫שלד, את מבינה?‬
‫הוא היה ביער לפחות שנה.‬
‫אימא שלי הכריחה אותי‬ ‫ואת אחותי לשיר במקהלה.‬
‫בשלב מסוים, אחותי התחילה להתנהג מוזר.‬
‫היא לא רצתה ללכת לחזרות.‬
‫היא לא ישנה. היא פחדה.‬
‫היא הרעילה את עצמה.‬
‫היא הייתה בת עשר, ואני בת 12.‬
‫אחר כך, בחדר האחורי של המקהלה, ראיתי גבר…‬
‫פוגע בילד.‬
‫מה זאת אומרת, פוגע?‬
‫אתה יודע.‬
‫סיפרת למישהו?‬
‫לאימא שלי, אבל היא לא האמינה לי.‬ ‫היא דתייה מדי.‬
‫מי היה האיש הזה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל זיהיתי את הילד.‬
‫זה היה מיכאו פקוש, הבן של הבוס שלך.‬
‫מוניקה? את כאן?‬
‫באתי לקחת את הבת שלי.‬
‫היא ישבה כאן.‬
‫אז איפה היא?‬ ‫-אולי בשירותים?‬
‫מוניקה?‬
‫מוניקה, את כאן?‬
‫חמודה, את כאן?‬
‫מוניקה?‬
‫היא לא בשירותים.‬
‫היא ציירה כאן עכשיו.‬
‫אולי היא עם אימא שלך?‬
‫לא, אימא שלי הלכה לסיטונאי.‬
‫לעזאזל.‬
‫סליחה. הורדתי ממנה את העיניים רק לרגע.‬
‫היא ציירה לבד?‬
‫איפה היא?‬
‫איפה היא, לעזאזל?‬ ‫-אני מצטער. אני לא יודע.‬
‫מוניקה?‬
‫אולי היא הלכה לשם?‬
‫סליחה. ראית ילדה קטנה?‬
‫ילדה?‬ ‫-בת חמש, בלונדינית, בגובה הזה.‬
‫לא ראיתי אותה. מה היא לבשה?‬
‫מוניקה!‬
‫אבא!‬
‫חמודה.‬
‫אסור לך לעשות את זה. בסדר?‬
‫אסור לך להסתובב לבד, בסדר?‬
‫אסור לך.‬ ‫-זאת הבת שלך?‬
‫כן.‬
‫היא אמרה שההורים שלה בעבודה.‬
‫תודה.‬
‫אל תודה לי. תשגיח על הבת שלך.‬ ‫-בסדר.‬
‫שמעת על הילד שנחטף?‬ ‫-כן, שמעתי.‬
‫תודה.‬
‫אסור לך… בסדר, חמודה?‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מצטער.‬
‫היי.‬
‫לא, שום דבר לא קרה.‬
‫אני מצטער, את צריכה לקחת אותה.‬
‫בפעם הבאה ניסע לים, בסדר, חמודה?‬
‫לא בטוח כאן.‬
‫אתה אבא נורא.‬
‫בעצם, לא.‬
‫אתה לא נורא.‬
‫קודם צריך להיות נוכח.‬
‫ואתה לא נוכח.‬
‫תיסעו בזהירות, כן?‬
‫ביי, חמודה.‬ ‫-ביי.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫סליחה שוב. לא ראיתי אותה יוצאת.‬
‫לא, זה בסדר. לא הייתי צריך להשאיר אותה.‬ ‫באתי לשלם על ארוחת הערב של הבת שלי.‬
‫לא, אין צורך.‬
‫- טרולוץ' -‬
‫שרת במקהלת הכנסייה?‬
‫כשהייתי ילד. למה אתה שואל?‬
‫קרה לך משהו לא נעים אז?‬
‫לא נעים?‬
‫לא שמעת על ההטרדות המיניות במקהלה?‬
‫לא.‬
‫אז שום דבר כזה לא קרה לך?‬
‫לא.‬
‫אף אחד…‬
‫לא פגע בך?‬
‫לא. מי סיפר לך את זה?‬
‫באילו שנים שרת במקהלה?‬
‫בתחילת שנות ה־2000.‬
‫סליחה. אני חייב לחזור לעבודה.‬
‫השלד הונח בצורה מוזרה.‬
‫הראש הופרד מהגוף והונח בין הרגליים.‬
‫בעלי חיים?‬
‫הם היו מפזרים את השאריות,‬ ‫לא שמים את הראש בין הרגליים.‬
‫אתה צייד. אתה יודע את זה.‬
‫הם בודקים את הגופה.‬
‫מוקדם מדי לקבוע את זמן המוות,‬
‫אבל הגופה עשויה להיות של אדם פוזננסקי.‬
‫אבל הוא אפילו לא נעדר.‬
‫אימא שלו לא יודעת איפה הוא.‬
‫אנחנו צריכים דגימות דנ"א שלה להשוואה.‬
‫דיברת איתה?‬ ‫-כן.‬
‫בשביל מה, לעזאזל?‬ ‫-תירגע.‬
‫בעיניי זה נראה כמו טקס שטני.‬
‫צריך לבדוק אם יש כתות שעושות את זה.‬
‫הוא היה במקהלת כנסייה.‬ ‫שווה לבדוק את הכיוון הזה.‬
‫הוא גם הלך לבית הספר. ולחנות. אז מה?‬
‫קיבלתי מידע שייתכן שילדים עברו שם התעללות.‬
‫ממי שמעת?‬
‫מיוליה סרמן.‬
‫מהמשוגעת הזאת?‬
‫היא לא הייתה פה 20 שנה. אז מתי זה קרה?‬
‫כשהיא הייתה נערה.‬
‫אתה שומע אותו? אנדז'יי.‬
‫פיוטר סרמן עלול למות בכל רגע,‬ ‫אם הוא עדיין בחיים.‬
‫אין לנו זמן.‬ ‫-זה לא מספיק.‬
‫אין לנו שום קצה חוט אחר.‬
‫אבל בוא לא ניכנע להיסטריה.‬
‫האב וויצ'ך הוא אדם טוב. זה לא ציד מכשפות.‬
‫נעבוד בסדר הנכון.‬
‫דנ"א של האם, פתולוג, זמן המוות, נסיבות,‬
‫עברייני מין מקומיים, חולי נפש,‬
‫חברי כת השטן. אתם מכירים את הנוהל.‬
‫טוב.‬
‫בסדר, תתכנן את החקירה.‬
‫ילד, בן עשר בערך.‬
‫סיבת המוות היא פגיעה בגולגולת.‬
‫חבטה מחפץ קהה.‬
‫הראש הוסר לאחר המוות.‬
‫ייתכן שבעלי חיים עשו את זה?‬
‫הם יכלו להזיז את הראש, אבל אני בספק.‬
‫הסימנים על עמוד השדרה‬ ‫מעידים על כך שהוא נערף במסור קטן.‬
‫אולי… אולי מסור גיזום.‬
‫זמן המוות?‬
‫לפני שנתיים, לפי הערכתי.‬ ‫אבל יש צורך בבדיקות נוספות.‬
‫היי.‬
‫מה נשמע? מה שלומה?‬
‫למה?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר!‬
‫טוב, בסדר. אני אתקשר אלייך אחר כך. כן.‬
‫וופי.‬
‫מה זה "וופי"?‬
‫ערפד מקשוביה.‬
‫הוא אוכל את המעיים של עצמו,‬
‫ואז תוקף אנשים ושותה את הדם שלהם.‬
‫מסתבר שלפני המלחמה,‬ ‫אנשים נהגו לחפור קברים באזור‬
‫ולערוף את ראשי המתים‬
‫כשהם חששו שהם יהפכו לערפדים.‬
‫כמו בסרטים.‬ ‫-לכן אתה מאמין באמונות תפלות.‬
‫כל קשובי מאמין.‬
‫לפני כמה שנים,‬ ‫מישהו חילל קבר בבית הקברות שלנו.‬
‫פיליפיאק הזקן, נגן העוגב,‬
‫אביו של הבחור השרוף,‬ ‫תפס אותו בלילה וחטף מכות.‬
‫מה הוא עשה בבית הקברות בלילה?‬
‫אני לא יודע. הוא קברן.‬
‫אז נגן העוגב היה גם קברן?‬
‫ככה זה בקשוביה.‬
‫בבקשה, חמוד.‬
‫תאכל, מתוק.‬
‫תאכל.‬
‫ראיתי קבר שנחפר.‬
‫מישהו הוציא ממנו ארון קבורה.‬
‫הראש נערף והונח בין הרגליים.‬
‫כמו וופי.‬
‫הערפד?‬
‫זו אגדה מקומית, אבל אנשים מאמינים בה.‬
‫זו לא משימה קלה. האיש חפר במשך שעה לפחות.‬
‫איש? איך אתה יודע שזה היה איש?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לא ראיתי מי זה היה.‬
‫הוא התגנב מאחור והכה אותי בגב.‬
‫התעוררתי בבית החולים.‬ ‫-באיזו שעה זה היה?‬
‫אחרי חצות, אני מניח.‬
‫מה עשית בבית הקברות אחרי חצות?‬
‫שמרתי.‬
‫מישהו חפר לפני כן, אבל לא סיים.‬
‫בסדר.‬
‫היה משהו לא בסדר במקהלה שלך?‬
‫לא בסדר?‬
‫מישהו הטריד את הילדים? תקף אותם מינית?‬
‫ראית משהו כזה?‬
‫לא. לא ראיתי.‬
‫כל השנים האלה, כלום?‬
‫לא היו תלונות כאלה?‬
‫לא.‬
‫היי.‬
‫בירה?‬
‫בירה.‬
‫לא, רגע. הם דחפו לו את הראש לסיר הטיגון.‬
‫מה מצחיק כל כך?‬
‫רד מזה.‬ ‫-עם הרשת.‬
‫כן!‬
‫מה?‬
‫שאלתי מה מצחיק כל כך.‬
‫כלום. החבר שלי סיפר בדיחה.‬
‫כן? החבר הזה?‬
‫מה הייתה הבדיחה? תספר לנו. נצחק קצת.‬
‫תעזוב אותנו. אנחנו לא רוצים צרות.‬ ‫-תסתום את הפה.‬
‫מה הייתה הבדיחה?‬
‫על הכוס השרוף שלך.‬
‫חתיכת מזדיין…‬
‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫שבו או שתעופו מהבר שלי! מה הקטע?‬
‫שבו. הבירה עליי.‬
‫- תוצאות בדיקת דנ"א -‬
‫שלום, גברתי.‬ ‫-שלום.‬
‫נוכל לדבר בפנים?‬
‫כן, תיכנסו.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫במהלך החקירה,‬
‫קבענו שדגימות הדנ"א מהגופה וממך תואמות.‬
‫זה אומר שהגופה שנמצאה ביער‬
‫שייכת לבנך, אדם פוזננסקי.‬
‫אבל הבן שלי, אדם, נמצא עם המשפחה שלו.‬
‫הוא לא.‬
‫הבן שלך, אדם, מת.‬
‫עם איזו משפחה?‬
‫המשפחה המאמצת שלו.‬
‫ואיפה הם גרים?‬
‫בבלגיה. בבלגיה, נכון?‬
‫לא. שרידי בנך, אדם, נמצאו ביער. הוא מת.‬
‫אבל אמרת שאדם נמצא‬ ‫עם משפחתו המאמצת בבלגיה.‬
‫לא אמרתי את זה. רק שאלתי אותך,‬ ‫כשהוא נעלם, אם מסרתם אותו לאימוץ.‬
‫אמרת שהם אנשים טובים ושיהיה לו טוב יותר.‬
‫שאלתי אם מכרת אותו לאימוץ.‬
‫לא! אמרת שהם עשירים ושהוא בסדר.‬
‫מתן עדות שקר דינה מאסר.‬
‫הילדים שלך יישלחו לבית יתומים.‬ ‫-הוא אמר שהוא אומץ?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הרב פקד אמר לך שאדם אומץ?‬
‫אני לא מאמין.‬
‫הרב פקד אמר לך שהבן שלך אומץ?‬
‫לא.‬
‫הוא לא אמר את זה?‬
‫לא.‬
‫הרב פקד איים על העדה.‬
‫רק הזכרתי את החבות הפלילית‬ ‫על מתן עדות שקר.‬
‫זה הנוהל הרגיל.‬
‫לא, זה היה הפחדה של העדה.‬
‫אנדז'יי, תוריד ממני את הילד הזה.‬
‫תגיד לי בדיוק מה אמרת לה אחרי שהוא נעלם.‬
‫ניסיתי להוציא ממנה מידע. הם חלאות.‬ ‫הם יכלו למכור את הילד למישהו.‬
‫למה היא ביטלה את התלונה אחרי יומיים?‬
‫זה נשמע לי משכנע. לך לא?‬
‫לי זה נשמע כמו הפחדה של העדה.‬
‫זו האשמה חמורה.‬
‫ראיתי הרבה חקירות בחיי,‬ ‫אבל מעולם לא ראיתי חקירה כזאת.‬
‫אתה חושב שבגלל שהמאפיה חיסלה את אבא שלך,‬ ‫אתה יכול לדבר ככה?‬
‫תוציא את המקל מהתחת שלך!‬ ‫-בואו נסיים את הדיון הזה.‬
‫יש לנו אימא מבוהלת, ילד שנעדר, ייתכן שמת.‬
‫הכול הולך. אנחנו חייבים למצוא אותו.‬
‫אנחנו עדיין סורקים את היער.‬ ‫מה עם עברייני המין?‬
‫יש כמה גברים עם הרשעות אונס,‬
‫אבל רגילים. בלי קורבנות ילדים.‬
‫לכולם יש אליבי.‬ ‫-תבדוק אותם שוב.‬
‫בוא נבדוק את מנצח מקהלת הכנסייה.‬ ‫-זה לא קצה חוט.‬
‫כן, אבל אין לנו זמן.‬
‫בכל שעה שעוברת, הסיכוי שהוא מת עולה.‬
‫אתה באמת חושב שהוא עדיין חי?‬
‫תקשיב, אין לנו שום ראיות‬ ‫כדי לעורר מהומה כזו.‬
‫אסור לך להתקרב לכנסייה.‬
‫היי, יפיוף. עכשיו אתה צריך לבדוק‬ ‫כמה דברים בשבילי.‬
‫האב וויצ'ך.‬
‫השבח לאל. כן.‬
‫לאופולד בילסקי, משרד התובע. אפשר לדבר?‬
‫בטח, דבר.‬
‫הכרת את אדם פוזננסקי? הילד שנמצא ביער?‬
‫אני אגיד לך דבר אחד. אני איש זקן.‬
‫אני זוכר דברים מלפני 20,‬ ‫ואפילו 40 שנה, אבל…‬
‫אני לא זוכר מה קרה אתמול.‬
‫אתה זוכר את יוליה בורכארדט?‬ ‫הבן שלה נעדר.‬
‫בבקשה, תקרא לי "אבי", בסדר?‬
‫אני לא כאן בתור אדם מאמין.‬ ‫אתה זוכר אותו, אדוני?‬
‫כן. בורכארט?‬
‫אני זוכר את אחותה המסכנה. כן…‬
‫מה איתה?‬
‫יוליה אמרה שהיא ראתה‬ ‫ילד שעבר פגיעה מינית בשטח הכנסייה‬
‫כשהיא הייתה ילדה במקהלה.‬
‫דברים כאלה לא קרו בקהילה שלנו.‬
‫שמעתי שהיו בפולין כמרים‬ ‫שלא באמת נועדו לזה,‬
‫אבל לא כאן.‬
‫תודה.‬
‫השבח לישוע המשיח.‬
‫להתראות.‬
‫את זוכרת עוד משהו?‬
‫תנסי להיזכר באיש ההוא.‬ ‫הוא היה גבוה, נמוך, רזה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫בן כמה הוא היה?‬
‫הוא לבש גלימה?‬
‫לא, אני לא חושבת.‬
‫אולי זה היה נגן העוגב?‬
‫אני לא יודעת. לא… אני לא חושבת.‬
‫את יודעת…‬
‫הועברתי לטורולוץ'‬ ‫אחרי המקרה הקודם שעליו עבדתי.‬
‫השוטר שעזר לי הוגלה לתפקיד פקידותי.‬
‫הוא אוהב סטטיסטיקה. דברים משעממים.‬
‫אבל הוא מצא דבר אחד מוזר.‬
‫שבכל רחבי פולין‬ ‫יש פשעים שמעורבים בהם קטינים.‬
‫פשעי מין, חטיפות, היעלמויות. בכל מקום.‬
‫אבל לא כאן.‬
‫כלום במשך כמעט 20 שנה.‬
‫הוא מצא רק את היעלמותו של אדם פוזננסקי.‬
‫זה היה במאמר כלשהו באינטרנט.‬ ‫אין שום דבר ברישומי המשטרה.‬
‫מישהו… מישהו מגן על מישהו.‬
‫בדיוק.‬
‫אפשר לחבק אותך?‬
‫סליחה.‬
‫אני רואה שהלכת על פשתן.‬
‫היי, יפיוף.‬ ‫-היי.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫זה מקרה ממש דפוק.‬
‫בדקתי את החשבונות של פוזננסקי‬ ‫בחברות החשמל והמים.‬
‫ואז בדקתי את חברת הבנייה‬ ‫שבנתה את הבית שלהם.‬
‫ואז בדקתי את חשבונות המים והחשמל‬ ‫של בית הכומר המקומי.‬
‫אתה יודע מה גיליתי?‬
‫אני בטוח שתספר לי.‬
‫את החשבונות של שני המקומות‬
‫משלמת קרן כנסייה שהקים חוינאצקי.‬
‫ברון הבשר המקומי.‬
‫אני יודעת מי הוא.‬
‫צריך לפשוט עליו.‬
‫אדם פוזננסקי נעלם. מצאנו אותו מת ביער.‬
‫אימו דיווחה על היעדרותו,‬ ‫ואז ביטלה את התלונה.‬
‫היא לא יודעת איפה הבן שלה.‬
‫אחרי שאדם נעלם,‬
‫חוינאצקי קנה לה בית,‬ ‫והוא משלם את החשבונות.‬
‫עכשיו פיוטר סרמן נעדר,‬
‫ויוליה סרמן טוענת שכשהייתה ילדה,‬ ‫היא ראתה ילד שעבר פגיעה במקהלה.‬
‫ומי מממן את המקהלה?‬
‫קרן הכנסייה של חוינאצקי.‬
‫איזה ילד?‬
‫אתה מתכוון לבן של סרמן?‬
‫לא. אמרת שיוליה סרמן הייתה עדה‬
‫לפגיעה בילד.‬
‫אז אני שואל, איך קראו לילד?‬
‫היא טוענת שזה היה הבן שלך, מיכאו.‬
‫מארק חוינאצקי?‬
‫מה זה צריך להיות?‬ ‫-יש לנו צו חיפוש.‬
‫חכו, בבקשה. אני אתקשר לאחראי עליך.‬
‫איפה המרתף?‬ ‫-כאן!‬
‫אני רוצה כל מחשב, כונן קשיח, כרטיס זיכרון,‬
‫סרט, קלטת, תקליט, הכול.‬
‫- טכנאי זיהוי פלילי -‬
‫במה הוא עוסק?‬
‫בחזירים, במשך דורות.‬
‫אני ממש מקנא.‬
‫תן לי פנס.‬
‫פיוטרוש!‬
‫שקט!‬
‫טוב, תפתחו את זה.‬
‫תביאו את המוט!‬
‫פיוטרוש!‬
‫לעזאזל.‬
‫פיוטרוש?‬
‫מצאתי משהו.‬
‫למה מימנת את הבית של אירנה פוזננסקה‬ ‫ושילמת את החשבונות שלה?‬
‫אחד היעדים של הקרן של אבא שלי‬
‫הוא לתמוך בתושבים עניים באזור שלנו.‬
‫אני חושב שזה די טבעי‬ ‫שנעזור לגברת פוזננסקה.‬
‫כמה משפחות נוספות קיבלו ממך בית?‬
‫אני לא יודע את המספר המדויק.‬ ‫אני לא מפקח על זה באופן אישי.‬
‫האם הדאגה של הקרן למשפחת פוזננסקי‬
‫היא הראיה היחידה שקושרת את מרשי לתיק רצח?‬
‫הכרת את אדם פוזננסקי?‬
‫לא.‬
‫בתמונה הפדופילית הזאת‬ ‫רואים את אדם פוזננסקי.‬
‫היא נמצאה בביתך במהלך החיפוש,‬ ‫יחד עם תמונות רבות אחרות.‬
‫אתה צילמת את התמונה הזאת?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫אז מי צילם אותה?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-אתה לא יודע?‬
‫אם כך, אתה תישאר במעצר‬ ‫למשך שלושה חודשים. בינתיים.‬
‫אני לא בטוח מי צילם אותה.‬
‫אני חושב שזה היה אבא שלי.‬
‫זה הבן שלך.‬
‫אנחנו צריכים לזהות את הקורבנות,‬ ‫לחקור אותם ו…‬
‫לנסות לקבוע מי העבריין.‬
‫התמונות צולמו במשך כמה עשורים.‬
‫כנראה על ידי חוינאצקי הזקן.‬
‫הבן שלו טוען שהייתה לו נטייה כזאת.‬
‫חוינאצקי הזקן מת.‬
‫הוא לא חטף את פיוטר.‬
‫מה, חוינאצקי הבן?‬
‫אולי, אבל חיפשנו בבית,‬ ‫במפעלי הבשר, בכל הנכסים.‬
‫לא מצאנו את הילד.‬
‫אז זה לא הוא.‬
‫אני לא חושב.‬
‫מה אתה רוצה לעשות?‬
‫כמו שאמרת, לזהות את הקורבנות ולדבר איתם.‬
‫אולי מישהו עזר לזקן. חטף את הילד.‬
‫וצריך לדבר עם הפרופילאית.‬
‫בסדר.‬
‫עוד דבר אחד.‬
‫רב פקד אדמצ'יק.‬
‫הוא מחפה על חוינאצקי.‬
‫הוא בן דודו.‬
‫אני אוריד את הרב פקד מהחקירה.‬
‫אתה מזהה את הקורבן?‬
‫אנג'ליקה בורכארדט.‬
‫"אווה‬
‫"מריה"‬
‫ומי זה?‬
‫"אווה…"‬
‫פטריק דצ'ר.‬
‫"מריה…"‬
‫והתמונה הזאת?‬
‫"גרציה פלאנה…"‬
‫ארק פיליפיאק.‬
‫"דומינוס טקום‬
‫"בנדיקטה…"‬
‫אתה מזהה את הילד הזה?‬
‫"מריה…"‬
‫מי זה?‬
‫מיכאו פקוש.‬
‫"גרציה פלנה‬
‫"דומינוס…"‬
‫והיא?‬
‫מי זאת?‬
‫אני לא רוצה להסתכל. קח את זה!‬
‫את חייבת לזהות את הילדה בתמונה.‬
‫אחד העדים זיהה אותה כבת שלך.‬
‫אנג'ליקה?‬
‫לא, זו לא אנג'ליקה.‬
‫הקורבן בתמונה צעירה מאוד.‬ ‫ורק את יכולה לאשר את זהותה.‬
‫אני מצטער, אנחנו חייבים. זו חקירה.‬
‫בהתחלה, אימא שלך אמרה שזה בלתי אפשרי,‬
‫שלחוינאצקי לא היה קשר איתך בגיל הזה.‬
‫ואז היא נזכרה בעלייה לרגל.‬
‫היא נתנה לחוינאצקי להסיע אותך למלון.‬
‫היא אומרת שזו הייתה הפעם היחידה.‬
‫אני לא זוכרת כלום.‬
‫אני לא רוצה להסתכל.‬
‫בתיכון הייתי במעין קיפאון נפשי.‬
‫שיתוק.‬
‫ארק ניסה להכניס לי ידיים למכנסיים,‬ ‫ולא יכולתי לזוז.‬
‫כאילו לא הייתי בפנים.‬
‫זה קרה לי הרבה פעמים אחר כך בחיים.‬
‫תמיד במהלך סקס.‬
‫אבל אני חייב לבקש ממך‬ ‫לעזור לי לזהות עוד ילדה.‬
‫אף אחד לא זוכר אותה.‬
‫את מכירה אותה?‬ ‫-לא.‬
‫אני לא מכירה.‬ ‫-את בטוחה?‬
‫זאת אימא שלך.‬
‫איפה פיוטרוש?‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫אני אצטרך לתשאל אותך באופן רשמי.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫מקהלת המלאך השומר.‬
‫גם אתה?‬
‫תתחפף.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני לא יודע איך לעשות את זה.‬
‫ביחד או בנפרד?‬
‫בנפרד.‬
‫בסדר, אני רוצה להיכנס ראשון.‬
‫לחוינאצקי הזקן הייתה שליטה מוחלטת בעיר.‬
‫הוא תרם כסף לכנסייה.‬ ‫מימן שיפוצים. העסיק אנשים.‬
‫אבא שלי קיבל את המשכורת שלו‬ ‫מהסוטה הזקן הזה.‬
‫סיפרת למישהו מה חוינאצקי עשה?‬
‫לא, לאף אחד. אף פעם.‬
‫הוא עשה את זה לבד? או שמישהו עזר לו?‬
‫לא, אף אחד לא עזר לו.‬
‫מתי זה נפסק?‬
‫כשאמרתי שאם הוא יפתח את הרוכסן עוד פעם,‬ ‫אני אוריד לו את הזין בנשיכה.‬
‫זה עבד.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אם הוא עשה את זה לבד או שמישהו עזר לו.‬
‫אני לא זוכרת כלום. בת כמה הייתי?‬
‫ארבע?‬
‫סיפרת למישהו מה חוינאצקי עשה לך?‬
‫לא.‬
‫למה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫הייתי בן עשר.‬
‫אימא שלי גידלה אותי לבד.‬ ‫היא עבדה אצל חוינאצקי, ו…‬
‫אולי חששתי שזה יפגע בה.‬
‫זה חשוב. תחשוב.‬
‫ייתכן שהאיש הזה חטף את פיוטר סרמן.‬
‫מישהו לקח אותך או שלח אותך אליו?‬
‫בפעם הראשונה שזה קרה,‬ ‫נגן העוגב שלח אותי לחדר האחורי‬
‫להחתים תמונות של קדושים.‬
‫באמת? אז הוא ידע?‬
‫אולי הוא לא ידע.‬
‫הוא אדם דתי מאוד.‬
‫מתי זה נפסק?‬
‫כשסיפרתי לאימא שלי.‬
‫היא אסרה עליי לספר לאבא ו…‬
‫אני חושב שהיא טיפלה בחוינאצקי, כי זה נפסק.‬
‫ואז היא פתחה את המסעדה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אם חילול הגופה בבית הקברות,‬
‫הרצח של אדם פוזננסקי וחטיפת הילד האחרון‬
‫הם מעשה ידיו של אדם אחד,‬ ‫אז אנחנו מתמודדים עם רוצח סדרתי‬
‫בשלבים המוקדמים של פעילותו.‬
‫קודם הוא פנטז,‬
‫ואז הוא שיחק בבית הקברות,‬
‫ולבסוף הוא הרג.‬
‫אבל רק אם זה אותו אדם.‬
‫סכיזופרניה פרנואידית מתפתחת לאט.‬
‫האדם נאבק בה,‬
‫אבל הוא חווה הזיות, שומע קולות,‬ ‫ויש לו רגשות חזקים.‬
‫יש גם נושא מרכזי.‬
‫יכול להיות שזה הוופי שהזכרת, אבל לא בהכרח.‬
‫זה יכול להיות דימוי מהילדות, סיפור,‬
‫מאבק עד המוות עם כוחות דמיוניים‬ ‫שמאיימים על החולה.‬
‫לעזאזל.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫אז אנחנו מחפשים אדם‬ ‫שמגלה סטיות נפשיות בולטות?‬
‫כן ולא.‬
‫זה יכול להיות, למשל, פרגנומן,‬
‫מעשה פתאומי ובלתי צפוי של אדם בריא,‬
‫שלעיתים קרובות מעיד‬ ‫על השלבים המוקדמים של המחלה.‬
‫אבל אם זה כמו שאני אומרת…‬
‫זה מצמצם את האפשרויות,‬ ‫כי העבריין יחסית צעיר.‬
‫בן 30 או 40, לא יותר.‬
‫ופסיכוזה יכולה להיגרם מטראומה?‬ ‫-כן.‬
‫פגיעה מינית, חוויה אלימה, תאונה טרגית,‬
‫אבל צריכה להיות נטייה מוקדמת לזה.‬
‫אם זה פסיכופת, הוא מכאן.‬
‫הוא פועל בסביבה בטוחה עבורו.‬
‫אם יש היגיון כלשהו באגדה על הוופי,‬
‫הוא מקשוביה.‬
‫אם הוא מחזיק בילד, זה יהיה בביתו‬
‫או במקום ששייך לו.‬
‫אז בטרולוץ' או בסביבה.‬
‫והוא חושב שהוא וופי או שהוא צד וופי?‬
‫קשה מאוד לומר.‬
‫אין כאן היגיון. זו מחלה. רגשות מעורערים.‬
‫הוא ערף את ראשו של הקורבן כדי לעצור את זה,‬ ‫או שהוא פחד לערוף לעצמו את הראש.‬
‫יכול להיות שזה אחד הקורבנות של חוינאצקי?‬
‫אולי, אבל לא בהכרח.‬
‫אולי מישהו שעזר לו?‬ ‫-אולי.‬
‫אבל גם לו צריכה להיות טראומה כלשהי.‬
‫פיוטר סרמן עדיין חי?‬
‫אני לא חושבת.‬
‫בבקשה.‬
‫ועכשיו, כולם.‬
‫יפיוף, קח את הבחורים.‬ ‫תחפשו בבית של מיכאו פקוש.‬
‫אל תספר לאבא שלו.‬
‫פיוטרוש?‬
‫פיוטר!‬
‫פיוטר, אתה שם?‬
‫פיוטרוש לא פה.‬
‫במקום פקוש, הייתי מפטר אותך.‬
‫הייתי מפטר את עצמי.‬
‫בן כמה אתה, יז'ינה?‬
‫כמעט 30.‬
‫באזור גיל 30, אתה מאמין בוופי, אתה מהאזור.‬
‫שלבים מוקדמים של פסיכוזה.‬
‫אתה מתאים לפרופיל.‬
‫זה אני.‬
‫אתה דפוק לגמרי, בילסקי?‬
‫קפצתי למסקנות אחרי שדיברתי עם הפרופילאי.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫גבר, מקומי. בן 30 עד 40.‬
‫חווה טראומה.‬ ‫אולי אחד הקורבנות שלנו. פסיכוזה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אנחנו צריכים לזהות את הילדה מהתמונה‬
‫ולעבור על רשומות הקרן של חוינאצקי.‬
‫כאן, מול הקיר.‬
‫תיכנסו.‬
‫לא. כאן.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-לנגן העוגב.‬
‫תעזור לי.‬
‫למה לא עשית כלום?‬
‫מתי?‬
‫כשהוא עשה את זה.‬
‫למה לא אמרת כלום?‬
‫כי הייתי ילד.‬
‫מעולם לא ראיתי עליו כלום.‬
‫לפעמים הוא חיבק ילד,‬
‫ליטף אותו קצת.‬
‫לא חשדת בכלום?‬
‫הוא עזר לנו הרבה.‬
‫בלעדיו…‬
‫לא היית יכול לצאת לרחוב.‬
‫אתה זוכר איך זה היה אז?‬
‫הוא שילם על ההשתלות. על הפיזיותרפיה.‬
‫אז ידעת.‬
‫ארק.‬
‫ארק…‬
‫אבא שלך בבית?‬ ‫-כן, בשירותים.‬
‫היי!‬
‫תעזור לו.‬
‫מר פיליפיאק?‬
‫שלום? אתה שם?‬
‫היא נהגה לבוא לשם.‬
‫אבל אני לא זוכר את שמה.‬
‫קאשה, אני חושב.‬
‫או באשה.‬
‫אז קאשה או באשה?‬
‫אני לא זוכר את שם המשפחה שלה.‬ ‫-בסדר, תחשוב.‬
‫זה חשוב מאוד.‬
‫אני זוכר שאימא שלה נהגה להביא אותה.‬
‫איך קראו לה? איך היא נראתה?‬
‫קראו לה…‬
‫אישה שחוקה,‬
‫בת כ־30.‬
‫קטנה.‬
‫היא עבדה בבית מטבחיים.‬
‫של חוינאצקי?‬
‫כל בתי המטבחיים שייכים לחוינאצקי.‬
‫טוב. עוד משהו?‬
‫אתה יודע… אני…‬
‫ממש אהבתי את העבודה הזאת.‬
‫עבדתי עם ילדים.‬
‫טיפלתי בהם.‬
‫נו? גילית משהו חדש?‬
‫אנחנו צריכים לבדוק תיקי עובדים‬ ‫בבתי המטבחיים של חוינאצקי.‬
‫אנחנו מחפשים אישה קטנה‬
‫שהייתה בשנות ה־30 לחייה‬ ‫בתחילת שנות ה־2000,‬
‫והייתה לה בת בשם קאשה. או באשה.‬
‫זה פשוט נהדר.‬
‫נקרא לצבא.‬
‫איך הולך?‬
‫לא הולך. יש יותר מדי עבודה בשבילנו.‬
‫תספר לי על הוופי הזה.‬
‫אין לך אינטרנט?‬
‫אני אוהב את הקול שלך.‬
‫מה אתה רוצה לדעת?‬
‫איך הופכים לוופי?‬ ‫וופי אחר צריך לנשוך אותך?‬
‫לא.‬
‫פעם, כשילד נולד עם שק מי שפיר,‬ ‫זה היה סימן רע.‬
‫אנשים נהגו לייבש את השק, לטחון אותו‬
‫ולתת אותו לילד עם חלב האם.‬
‫אחרת הוא היה הופך לוופי, ואז…‬
‫אתה חופר בור ותוקע את הראש בין הרגליים.‬
‫היו לי צירים במשך 24 שעות‬
‫כי הוא יצא עם הישבן קודם, וככה הוא נשאר.‬
‫שלי נמשכו ארבע שעות.‬
‫הוא היה מכוסה בשק מי השפיר.‬ ‫חשבתי שאין לו פנים.‬
‫אז הוא נולד עם קרום!‬
‫מיכאו!‬
‫הוא היה במסעדה.‬ ‫-מי?‬
‫החוטף. יוליה אמרה שהבן שלה נולד עם קרום.‬
‫מי היה שם?‬
‫הבחור עם הכלב. הוא שבר צלחת. זוכר?‬
‫הוא היה ביריד ליד הטירה המתנפחת.‬
‫אז עכשיו אנחנו מחפשים כלב?‬
‫מי ארגן את היריד?‬
‫אתה אוהב את הספר?‬
‫אני אבוא בשבוע הבא.‬
‫להתראות, באשו.‬
‫קח, חמוד.‬
‫תאכל, מתוק.‬
‫קדימה, תאכל.‬
‫- משטרה -‬
‫אחד אליי!‬
‫נקי!‬
‫חבר'ה, איפה הילד?‬
‫המקום נקי.‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-אין פה אף אחד.‬
‫המרתף שם.‬
‫לכל הרוחות!‬
‫הדלת הייתה נעולה?‬ ‫-היא הייתה פתוחה.‬
‫תעצור!‬
‫משטרה! על הרצפה!‬
‫פיוטרוש!‬
‫- אמבולנס -‬
‫זה בסדר. תעזוב אותה.‬
‫פיוטרוש!‬ ‫-אימא!‬
‫אימא.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫נוח לך, בן זונה?‬
‫שאלתי אם נוח לך, בן זונה.‬
‫ניצקי העיד שמותו של אדם פוזננסקי‬ ‫היה תאונה.‬
‫רב פקד אדמצ'יק היה אמור לטייח את זה,‬
‫וניצקי היה אמור להסתיר את הגופה.‬
‫ניצקי הוא הבן‬
‫של הילדה בתמונה?‬
‫ושל חוינאצקי.‬
‫היא ילדה אותו בגיל 14.‬
‫היא קיבלה טיפול פסיכיאטרי.‬
‫בגיל 18 היא התאבדה.‬
‫מול הבן שלה.‬
‫לא ידוע מתי התחילה הפסיכוזה שלו,‬
‫אבל היא התפתחה לאט.‬
‫לכן פיוטר סרמן עדיין בחיים.‬
‫הוא היה הקורבן הראשון שלו.‬
‫ניצקי לא עבר התעללות מצד חוינאצקי?‬
‫הוא לא אמר את זה.‬
‫אבל הוא לא מדבר הרבה.‬
‫חוינאצקי טיפל בו באופן כלשהו.‬ ‫-טיפל בו?‬
‫בצורה מעוותת כלשהי, כן.‬
‫טוב, נגיש כתב אישום נגד…‬
‫רב פקד אדמצ'יק,‬ ‫וגם נגד חויאנצקי הבן ופיליפיאק.‬
‫יהיה קשה להרשיע את חוינאצקי ופיליפיאק.‬
‫בית המשפט יחליט.‬
‫אני לא יכול לסלוח לעצמי‬ ‫על כך שזה קרה גם למיכאו.‬
‫חשבתי על תיקי החקירה החסרים‬ ‫של אדם פוזננסקי.‬
‫אנחנו צריכים לחפש בבית של הרב פקד,‬
‫אבל אני חושש שהוא כבר נפטר מהם.‬
‫גם אני חשבתי כך.‬
‫ואז נזכרתי שבמשרדי תביעה מסוימים‬
‫מסתירים תיקים בארכיון התיקים הלא־פליליים‬
‫כדי לשפר את הסטטיסטיקה.‬
‫אבל לא כאן.‬
‫בדקתי בארכיון שלנו ו…‬
‫תיקי החקירה היו שם כל הזמן.‬
‫אתה רומז שמישהו מהמשרד שלנו הסתיר אותם?‬
‫כן.‬
‫מי?‬
‫אתה.‬
‫אתה צוחק.‬
‫אדמצ'יק החליט לשתף פעולה.‬
‫הוא העיד שעזרת לחפות על חוינאצקי.‬
‫הוא משקר.‬
‫אני לא חושב.‬
‫הגנת על האיש שפגע בבן שלך.‬
‫לא הגנתי על חוינאצקי.‬
‫לא ידעתי שהוא פגע בבני.‬
‫בית המשפט יחליט.‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬