Subtitrare: Răzvan
Film bazat pe fapte reale.
Cât este ceasul?
Hanne...
Hanne, ai putea folosi și tu o farfurie? O farfurie.
- American? - Ai putea spune și așa.
- Vă pot ajuta cu ceva? - Da. Cât este ceasul?
- Zece și-un sfert. - Nouă ore diferență de fus orar.
N-am să mă-nvăț vreodată cu asta.
Ai ajuns chiar acum?
Urma să mă întâlnesc cu un dentist în California,
dar în schimb m-au trimis aici. N-am avut nici când să mă schimb.
Tipul cu care ar trebui să mă întâlnesc nu apare până la 12.
Ești sigur că atât e ora?
Da, este 10 și-un sfert. E vorba de un prieten vechi?
Nu, el nici măcar nu mă cunoaște. Dumneavoastră s-ar putea să-l știți.
Lucrează în apropiere. Arvid Blixen. Îl cunoașteți?
Nu. E prima mea zi de lucru aici.
Sigur vă întrebați de ce mă întâlnesc cu el.
- Este ceva în legătură cu suma de 80$? - Da...
Unde sunt banii?
Erau banii mei. I-am donat la biserică.
Ce-ai făcut?
Arvid, Voiam să-mi iau niște pantaloni cu banii ăștia.
- Mai ai 40 de perechi... - Nu trebuia să-i cheltui, erau ai noștri!
M-am săturat de tine, Arvid. Te crezi Gandhi, sau cine?
Hanne, putem și noi mânca în liniște, măcar o dată?
Arvid, acum realizez că ești cel mai plictisitor bărbat.
Scrie oare tâmpit pe fruntea mea?
Preben, nu putem acorda 2500 $ împrumut fără nicio garanție.
Nu poți trăi doar din împrumuturi. E vorba de un capital inițial, pentru D-zeu!
- Îmi pare rău dar nu pot face nimic. - Ești un împuțit de funcționar!
Dacă te mai văd o să-ți scot dinții din gură! Ai auzit?!
Arvid Blixen. Lucra într-un timp la bancă.
V-ați putea duce chiar acolo- să-i spuneți că sunteți aici.
Ar fi simplu. Dar în cazul ăsta nu merge așa simplu.
Ciudat, nu-i așa?
Au trecut 12 zile de când am auzit numele Arvid Blixen pentru prima oară.
- Mda, exact 12 zile... - Uite ce am cumpărat.
- Ce părere ai? - Pot să văd și eu?
Cât te-a costat?
Cine nu vrea să moară să se culce la pământ!
Termină cu plânsul! Termină cu plânsul, ți-am spus.
- Termină cu plânsul, ți-am spus. - Bine.
- Ești homo? - Da...
Acum ascultă-mă, Henning. Homo-Henning. Așa ți se spune?
- Nu. - Dacă nu termini cu plânsul-
te trimit în raiul homosexualilor, iar tu nu vrei asta, sau oi fi vrând?
Un individ înarmat a fost anihilat astăzi
când Arvid Blixten, contabilul de 31 de ani al băncii
l-a izbit în cap pe tâlhar cu o rachetă de tenis.
Arvid Blixen, cum te simți în aceste clipe?
Mă simt oarecum...
Ești un erou, s-ar putea spune. Vom tăia partea asta.
Nu te uita direct către cameră. Nu fii nervos. Uită-te doar la mine.
- Tot timpul ai racheta aia cu tine? - Nu, urma să joc tenis diseară-
dar acum probabil că voi rămâne acasă. Și de fapt este racheta lui Henning.
- Totuși ești un pic șocat, așa-i? - Da.
- Ce te-a determinat să reacționezi așa? - Nu știu. Cred că eu doar...
- am simțit că trebuie să fac asta. - Ai primit 14 zile de vacanță.
- Ce ți-ai plănuit pentru zilele astea? - Le voi petrece cu prietena mea-
poate vom merge chiar la Paris.
Hanne?
DU-TE DRACULUI, ARVID
"Du-te dracului... Arvid."
- Cine dracului ești tu?! - De ce l-ai lovit pe Franz?
- Franz? - Trebuia să-l lași să ia banii.
Ne-ai distrus viețile, doar ca să faci pe eroul!
Trebuia să-l lași să ia banii. Franz nu e un criminal.
Puteam să folosim banii ăia.
- Dar nu poți să spargi o bancă. - Și de ce nu, mă rog?
Ne-ar fi plăcut să luăm un copil. Știi cât costă o inseminare artificială?
Nu.
Hei! ți-ai uitat portofelul.
Mersi.
Mulțumesc frumos.
Uitați! Porcul de la bancă!
Al dracu!
Acum o să-ți rupem curul! Stai odată!
Al dracului să fii!
Fascist împuțit! Te-ai dus dracului!
Nu mă mai suna. Ieși și caută pe altcineva!
Tu înțelegi prin ce trec? Am lovit un jefuitor de bănci-
atacat de prietena lui, bătut de o gașcă de rock-eri!
Arvid, caută un motiv serios în loc să vii cu d-astea!
- Hanne, am nevoie de tine. - Arvid, nu mă mai suna.
Mai încerc vineri. Vineri, da. Bine.
Mai vorbim. Pa.
E mai multă cremă aici...
- Ce e asta? - Fondue.
- Fondue? - Da. Coq poulard.
Asta da, Peter.
- Cine a fost la piață? - Vuk...
- Vuk a fost? De ce? - Tocmai și-a luat carnetul de conducere.
E ceva în neregulă? Sunt nașpa, sau ce?...
Puk!
- Ce-s ăstea? - Ridichi.
Ar fi trebuit să fie roșii. Voi n-aveți ridichi în India?
Nu trebuia să-mi vii aici cu marfă proastă! Înțelegi?
- Scuze. - "Scuze". Puk, ești un cioroi.
- A trecut ceva timp... - Ce e cu tine aici? A murit tata?
Tata a murit de nouă ani.
Înseamnă că a pierdut Campionatele Europene când le-am câștigat noi.
Și ce vrei?
Vreau să vorbesc cu tine.
Ok.
- Ce-ai pățit la ochi? - Am luat bătaie.
Salut. O bere, te rog.
Bineînțeles.
- Vorbim și noi un pic. - Mă descurc eu.
Arvid și Harald au făcut o plimbare. Nu s-au mai văzut de ani buni.
- Ai cumpărat restaurantul? - Nu, l-am câștigat.
- Ești în oraș de mult? - Aici stau.
Sunt aici de când a murit tata.
- Spera c-ai să apari. - Nu, nu spera.
Trebuie că ai o viață nasoală.
- Tu ai rămas la fel de bulangiu? - Da.
Doamne, ce viață de rahat ai avut.
Mă ajuți și tu puțin?
- Ce dracu e înăuntru? - Nimic.
- Așa de greu? - Da.
- Și ce vrei de fapt? - Cum adică?
De ce ai apărut așa dintr-odată?
- De ce? - Am de gând să jefuiesc o bancă.
- Ce? - Vrea să jefuiască o bancă.
Sună ciudat, dar ăsta-i adevărul.
O să jefuiesc un transport blindat. Știu exact când vine-
dar nu știu cum să fac. Tu ești singurul bandit pe care-l cunosc.
Vom jefui transportul de bani împreună, Harald.
Vom jefui transportul de bani? Amândoi, adică?
- Cum o cheamă? - Astrid.
O să le dăm lui Astrid și Franz bani ca să poată avea un copil.
Frumos, nu?
- Și ea o să ia toți banii? - Nu. Nu mai întreba tâmpenii.
Explică partea cu "fericirea" din nou.
A fost o greșeală lovirea ăluia. N-ar trebui să stea cineva în calea
- fericirii a doi oameni. - Corect, așa-i?
Vei jefui un transport blindat ca să ajuți doi oameni.
O dată facem și noi ceva care este corect.
De obicei nu e prea corect, acuma este?
Dacă Arvid spune că este, atunci așa este.
- Cineva ar putea spune că... - De ce te bagi tot timpul?
Tu o să aduci o macara și un camion. Ai adus punga?
- Unde e transportul blindat? - N-aveau, dar...
Nici o problemă.
Para asta e transportul blindat. Ok?
Transportul vine aici. Apoi rabla vine aici-
și intră în transport, încât îl răstoarnă. Voi doi săriți din camion.
Arvid și cu mine venim și scăpăm de șoferii din transport.
Tu vii pe partea asta și ridici mașina de transport în camion
și o iei din loc. Aici.
Ok?
- Așa ar trebui să meargă? - Da, exact așa.
- Bine? - Da.
Cine conduce mașina?
Incredibil. Avea doi copii și flirta cu un stilist homo.
- Henning, vrei să spui? - Da. Bredal...
Ce chestie...!
O să treacă ceva timp până se obișnuiește gândul cu el homo.
Nu știam că Harald are un frate.
- Ai mai făcut ceva de genul ăsta? - Harald a făcut. Lucram ca bucătari.
Uneori țineam cont de solicitările sindicatului.
Sper că n-ai de gând să împuști pe careva?
Poți să știi?
Vuk, e un Volvo, făcut din oțel ranforsat.
Aici e un airbag. O să te fixăm pentru siguranță.
Nu vreau s-o fac.
- Ești gata? - Vuk nu vrea să...
Ascultă-mă odată. E un Volvo.
Nici măcar n-ar trebui să fii în țara asta.
- Nu o fac. - Ce se întâmplă?
- Vuk nu crede că mașina e sigură. - E un Volvo.
- A mai distrus o mașină odată. - Da, în parcare la primăria orașului.
Nu o fac.
- Nu o fac. - Ce?
- Ce zice? - Că n-o face.
Fii atent aici. Ori conduci mașina, ori vei păzi caprele acasă. Ok?
Legați-l bine, să putem pleca.
Prindeți-i cataramele.
- E cam greu de băgat în marșarier. - Vrei să încerc eu?
Lasă-mă pe mine.
- Greu, nu-i așa? - Am slăbit schimbătorul.
- Ai "slăbit" schimbătorul? - Da.
Suntem gata. După ceva probleme Peter a reușit să slăbească schimbătorul.
- Bravo, Peter. - Așa e.
Puk, ești gata?
Hey, Puk - ești gata?
Gata!
- Nu mănânci și acum, nu? - A zis că totul e gata.
E aceeași chestie.
Ca atunci când nu folosești ventilatorul mult timp.
Când ții camionul în garaj mult timp atunci uleiul se îngroașă.
Gata cu masa. Să mergem.
Uite-i că vin!
- Ce se întâmplă? - Ei sunt pe drum.
Puk, hai să mergem...
Câteodată la unii nu te aștepți să fie homo...
- Tipii din guvern, marii politicieni... - Ce dracu-i asta?
Condu, în paștele măsii! Gonește rahatul ăsta, pentru D-zeu!
Bagă viteză!
Pornește!
Gonește!
Îi pierdem!
Dă-i... dă-i!
Acum o va face!
Dă masca jos, la dracu! Coboară macaraua!
Ia-l pe Vuk!
Ușor! Încet, cu grijă, mai în stânga, gata!
Vino!
Dă-te jos!
Ce dracu faci?!
- Ești dement! - Stai jos și taci!
Stai jos!
Ești complet nebun!
- Nu-ți dai jos hainele alea? - Da. Cât este?
- 65000 $. - Doare?
Martin... salopetă.
- Cred că și-a rupt ambele... - O să se facă la loc amândouă.
- Peter, vezi ce poate să facă Erling. - Trebuie să meargă la spital.
Ridică-l.
Ce e cu tine?
- Ai schilodit doi oameni. - Ce era să fac? Să joc poker cu ei?
- Nu ești zdravăn la cap. - A fost vorba să o facem cum trebuie.
- Nu mai contează. - Ai făcut-o pentru bani.
Și pentru că ești psihopat.
- Am văzut că îți făcea plăcere. - Crezi tu asta?
Fac totul pentru că... mi-ești frate.
Poftim... Ia-i pe toți.
- 67154 $. - Pentru ce?
Pentru că am făcut o greșeală.
Astrid!
Prieteni, nu?
- Mulțumită? - Da.
Ce-au zis ceilalți când am luat banii, pur și simplu?
- Peter și Martin au câte 2000 $. - De la tine?
- Și Vuk? - Nimic.
Și-ar fi luat un lanț de aur sau un rahat de genul ăsta.
Nu înțeleg de unde e zgârietura asta.
Trebuie să-l scoatem pe Franz din pușcărie. Bărbatul ei. E încă în pușcărie.
- Trebuie să iasă. - Și?
Mă gândeam că m-ai putea ajuta cu treaba asta.
- Care este planul tău? - Nu știu încă.
Află cum să faci și întoarce-te la mine Te voi ajuta.
Dar nu-mi mai spune psihopat din nou.
Haide...
- Bani nu. - N-ai nici bani.
Bună ziua. Bună, Arvid.
Un porc este cu adevărat sălbatic, știați?
Vuk vrea ceva bani.
Știați că porcii pot obține un orgasm care durează 30 de minute?
- Ce? - Orgasmul lor durează 30 de minute.
- Asta nu poate fi adevărat! - Totuși, nu întotdeauna, nu?
- Nu, nu... - Extraordinar.
- Vuk vrea ceva bani. - Și-a primit salariul.
- El nu crede că e corect. - Vuk nu are nevoie de bani..
- El vrea să trimită ceva bani mamei lui... - Bunicii.
Ce e cu tine? Ce vrei, cioroi nerecunoscător?
- Nu-ți place? - Îi spuneam doar lui Martin...
Nu-ți place să fii aici? El nu ar trebui să se plângă.
Ești un rasist.
Și ce? Nu este nimic rău în asta. Voi doi puteți să-i dați o parte
din banii voștri, nu?
- Da, am putea. - Bine!
Deci, rămâne stabilit. Îi dați 600 dolari fiecare.
Tăceai dracu din gură...!
- Ei au trebuit să dea bani pentru Vuk. - Ai un minut?
Mai vreau încă una.
- De unde-ai venit? - Asta este o altă poveste lungă.
- Joci cărți? - Uneori.
- Ce vrei să joci? - Poker, Black Jack...
Vrei să joci poker?
Am vrut doar să spun... care e numele tău?
- Erik. - Sunt Richard.
Jørgen.
- Jørgen vrea să joace cărți. - Joc și eu.
- Ce fel de poker vrei să joci? - Tu ce zici?
- Clasic sau draw? - Draw să fie.
Trei, patru, cinci... și jumătate.
Mă-sa nu se poate mulțumi că are ambele brațe?
El spune că tu i-ai făcut-o.
Eu, lui Vuk?
Vuk face numai ce vrea el.
Să mă anunți când mai "vrea" să facă ceva.
- Arăt ca unul de la asistența socială? - Harald, data viitoare când merge-
ai grijă de el. Câtă vreme îi ești șef răspunzi pentru el.
Reține asta.
Auzi, nu te duci la un film sau ceva?
Mai vorbim, Harald.
Vuk e mare. Arvid o să găsească o cale să-l scoată pe Franz din pușcărie.
Martin și Peter ne ajută, dar nu-i așa simplu.
Îmbrăcăm uniforme de poliție și spunem că urmează să fie transferat.
- Nu va merge. - Cum crezi că se va face asta?
- Nu știu. Eu sunt bucătar. - Cred că oamenii ies singuri afară.
- Am nevoie de 25 de banane. - Aduci tu creveții din frigider?
- Asta sunt în stare. - Mersi.
- Ai adus bananele? - Nu.
Ai zis că aducem mașina înapoi. Ce dracu ai făcut patru ore?
Ce-i asta?
Ești nebun? Ãștia sunt explozibili din plastic.
Sunt de la Harald.
Ce-o fi având nevoie de ei mereu la îndemână?
Probabil îl dă la schimb cu caviar. Nu atinge, Arvid.
Nu se-ntâmplă nimic. E doar C-4. Explozibil din plastic.
Îl detonezi electric.
- Știi multe despre chestiile astea? - Am fost în armată.
Poți face lejer o gaură în peretele unei pușcării.
Aș putea face praf Amager-ul. Dacă nu l-ar folosi Harald.
Ai sarcini la bucătărie. Ai fost repartizat la sectorul de alimente.
Capeți cultură generală.
- Sigur știi cum se face? - Normal.
Eventual am putea face un test de probă.
N-am vorbit pentru 11.00?
- S-a dus să trimită banii prin poștă. - N-ar trebui să punem mai puțin?
- Trebuie să fie realistic. - Am o grămadă.
- Dacă aude cineva... - Nu e nici dracu pe-aici.
- Ok, Martin. - Pune-o mai jos.
Dacă vrei să facă gaură mare îți trebuie o greutate care să preseze
explozibilul pe perete, altfel gaura va fi mică.
Super, așa-i?
Arvid... Poți s-o faci. Când apeși chestia asta-
- va exploda peste 60 secunde. - Treci încoace.
- Haide. - Ok.
- Acum e bine? - Sigur. Apasă.
- Ok, hai să mergem. - Ia asta.
60 secunde.
Acum stai să vezi!
E Vuk.
- Vuk, dă-te de-acolo! - Ce dracu treabă are cu el?
Vuk, pleacă dracului de-acolo!
Poate data viitoare o să folosim mai puțin, Peter.
Scuze. N-am știut că o să apară și el!
Găsiți-l pe Puk și haideți să plecăm de-aici.
Haideți, haideți.
O să rămână surd.
Trebuia să-l mai frecționăm cu apă încă vreo două ore.
Trebuie să plec acum.
Simplu. Pentru început, avem de reparat două mașini.
Mersi pentru ajutor.
Este același lucru cu lut. În mod normal, nu se poate folosi argilă veche.
Suntem aici.
- Ceva ar fi putut merge prost. - Dar n-a mers.
Nu utilizați explozivi care sunt mai vechi de trei luni.
Uitați-vă la Vuk...
- Ce dracu mai face? - E surd.
Totuși, n-ar trebui să stea în drum.
Spre deosebire de ultima dată când
rezervorul de apă a fost aproape de perete...
Acesta este explozivul, și tu ești zidul. Ultima dată am reușit doar una mică...
dar de data aceasta este o diferență de-o jumate de metru.
Direct prin perete. O explozie total diferită.
Uite ce am luat în mașină.
100 de litri de apă, pentru a menține balastul în loc. Așa că explozia-
merge direct în perete, într-un mod cu totul diferit ca ultima dată.
Două bucăți de C-4...
- Aceeași temporizare ca ultima dată. - Cât este în acest moment?
- Un sfert față de ultima temporizare. - De unde ai luat acele sandwich-uri?
Unchiul lui Vuk are un loc.
- Și pentru mine?... - Am crezut că ai mâncat deja.
- Ia o mușcătură. - N-a mai rămas nimic.
- Ia din partea cealaltă. - Nu vreau porcăria asta!
- Nu ar trebui să fixăm mașina? - Da.
- Ce zice? - 30 secunde.
- Nu te mai gândi numai la tine. - Paștele mă-sii...!
Vuk!
Unde e?
Dă-l la o parte. E pe dedesubt, pe undeva.
- E mort! - Mâinile sus!
- L-am omorât! - Nu, e ok.
- L-am omorât! - Taci dracului!
Mâinile sus, altfel tragem!
Du-te-n măta!
- O mică gustare de seară. - Mersi.
- Harald? - Nu.
- Nu, mersi. - E pui cu cașcaval.
- Îmi dai și mie sarea? - E surd, al naibii să fie...
- Asta? - Da.
De întinerit nu mai întinerim.
- E mort. - Nu, nu este.
- Osul nasului i-a intrat în creier. - Așa ceva nu te omoară.
Nu trebuia să-l omori pe Erling!
Încetează, la naiba!
- Și-asta e mort! - Arvid...
Dă-mi aia.
Ce faci? Ai putea să mă împuști.
Arvid?
- Ești cel de la bancă! - Tu să taci.
Toată lumea să tacă, ok? Nu va mai muri nimeni aici.
Luați-i pe Vuk și Erling de-aici.
- Unde să-i ducem? - La circ! Unde poți duce un mort?
- N-am idee. Eu sunt bucătar. - Du-i la Sondermarken.
Da. Îngroapă-i acolo.
Chiar acum.
Peter și Martin pleacă la Sondermarken. Cum se numește asta?
Ce ai, Erik?
Trei dame.
Trei popi.
Ești norocos. N-am mai văzut așa ceva.
Știu un tip... Ba nu, asta-i altă poveste.
- Îmi place să joc cu el. - Într-o zi, nu se știe.
- Unde rămăsesem I? - Sondermarken.
Arvid a avut o discuție lungă cu Franz, dar era încă nedumerit.
Mai întâi m-ai lovit în cap cu cu o rachetă de tenis...
apoi m-ai băgat în pușcărie. După aia ai vrut să mă arunci în aer.
- Tu ești nebun? - Îmi pare rău că te-am lovit.
- Știu, am făcut ceva rău. - Dar e și mai rău să arunci oameni în aer.
Știu. Voiam însă să mă revanșez față de tine.
Cine te-a rugat asta?
- Nevastă-ta. - Nevastă-mea?
Mi-a spus De ce ai făcut totul.
- Ce dracu bălmăjești tu acolo? - Că nu poți avea copii.
Nu am nevastă și nu vreau nici un copil. Urăsc copii!
- Aia nu e soția ta? - Nu. Eu asta fac, jefuiesc bănci.
Nu e un început bun pentru o relație serioasă.
Ești însurat cu Astrid.
- Astrid Henriksen. Nevastă-ta. - Ai vorbit tu cu ea?
- Și ce-a spus? - Totul. Deci, că nu poți avea copii-
și că ea vrea să te-ajute.
- Nu cumva i-ai dat bani? - Ei bine, ai putea spune că i-am dat.
- Nu e Astrid soția ta? - Nu.
- Am văzut o poză cu voi doi... - Cine este ea atunci?
Soră-mea. Astrid mi-e soră.
Ultima oară când ne-am văzut m-a ușurat de 600 $.
Tu câți i-ai dat?
65000 $.
65000 $?
țineți fleanca.
Totul a mers ok?
- Normal. - Bine atunci.
Ce-ar fi să mai faceți o tură?
Mori de frig aici.
- Vuk e mort. - Da.
Și Erling...
- Am omorât doi oameni. - Trei.
L-am rezolvat și pe Franz.
- O să mă omori și pe mine? - Nu. Tu ești frate-meu.
- Nu mai înțeleg nimic. - Nu, nu vei înțelege niciodată.
Ce e de înțeles? Nu există bine sau rău.
Pur și simplu, fiecare decide pentru el. În China poți mânca un câine întreg-
și nimeni nu se scandalizează pe chestia asta.
Trebuie doar să realizezi ce trebuie făcut
- și apoi să acționezi. - Nu ești de acord, așa-i?
Da.
Ar fi trebuit să mă fi dus la Paris cu Hanne.
Nu te simți lezat că Astrid are 65000 $, banii noștri?
- Ba da. - Nu că e frig aici?
Hai.
Astrid!
- N-ar fi mai bine să plecăm? - Poate e la baie.
- Pe cine căutați? - Astrid.
Cam greu. A plecat într-o vacanță.
Eu nu înțeleg nimic. Și-a cumpărat o blană de nurcă. Totuși,
e destul de cald în Africa de Sud, nu?
- Am o întâlnire la 10. - Mă poți duce și pe mine acasă?
- Uite-l... - Pe cine?
Nu ăsta te-a lovit cu o sticlă în cap? Ce ai de gând în privința lui?
Trebuie să faci ceva, Arvid. Altfel o să ajungi ca tata.
- Nu poți să te lași călcat în picioare! - Nu.
Lucrezi la o bancă, da? Acolo îți folosești capul, nu?
Ãsta ți-a făcut cel mai grav lucru, te-a lovit la cap.
- Ce face el, din ce trăiește? - E chitarist.
Cel mai rău lucru pe cale i-l poți face este să-l împuști în mână.
Nu trebuia, în paștele mă-sii, să te lovească în cap cu o sticlă.
Alți oameni ar putea primi și ei o sticlă în cap.
E o datorie civică să împiedici acest lucru să se mai întâmple.
- Ai înțeles? Ai de gând să faci ceva? - Trebuie împușcat în mână.
Ce mama dracului?!
Mi-ai lovit fratele în cap cu o sticlă?
Ce vrei să faci acum?
- Acum el nu... - Ce ai de gând să faci acum?
O să-i dau în cap cu asta.
Stai cuminte până frate-meu îi dă în cap prietenului tău cu scrumiera asta.
Psihopații dracului! Ce mama dracului faceți?!
- Taci din gură. - A doua oară te zobesc!
- Taci din gură! - O să muriți, amândoi!
- Mă, taci dracului! - Am să te bat rău de tot!
Haide, Arvid!
Doamne Dumnezeule...
Muzică...
Pariez pe tipul din Bagsværd.
- L-ai văzut pe Vuk? - N-a venit acasă aseară?
- Zicea ceva de-o gagică. - O gagică?
Că a întâlnit o tipă mișto.
- O roșcată. Vrei niște spaghete? - Nu, mulțmesc.
- Nu prea cred că a întâlnit el vreo fată. - Nici noi nu credem, dar...
Asta e foarte bună.
Eu cred că e bine să vorbești cu Harald.
- Păi și unde e Harald? - E la o întrunire.
Când apare Vuk spune-i să vină imediat acasă.
Harald știe că trebuie să am grijă de familia mea și de lumina ochilor.
De lumina ochilor... trebuie să ai grijă în primul rând.
ține minte asta.
Poate ar trebui să-l sunăm pe Harald.
Ești conștient că tocmai ce-ai lichidat o bandă întreagă de rock-eri?
- De mult mi-am dorit asta. - Și mai sunt încă o grămadă.
Chiar, așa-i.
Nu poți să nu arăți și puțină agresiune câteodată.
Nu.
Îți rămân dator, Harald.
Pentru ce?
Pentru că m-ai ajutat.
A fost plăcerea mea.
Ne mai vedem.
Somn ușor.
Asemenea.
- Am venit doar să iau televizorul. - Dar televizorul e-al meu.
Nu, Arvid. Doar că am uitat să-l iau data trecută.
Eu însumi l-am cumpărat. De ce e-al tău?
- Hanne... - Ce mai e?
- Nu vrei să te întorci? - Arvid...
Mai ții minte când aveam pisică amândoi?
Tu de ce crezi că am plecat? Pentru că mă plictiseam, Arvid.
- M-am schimbat. - Cum, ți-a apărut vreun neg sau ce?
Las-o moartă. Am venit doar pentru televizor.
Hanne...
- Nu l-am mai văzut de-atunci... - Joi, parcă.
Nu știu nimic. Noi suntem doar bucătari.
- Nu putem să stăm după el tot timpul. - Harald...
Eu îți spun doar atât:
Dacă s-a întâmplat ceva cu Vuk, o să-ți pară nespus de rău...
și am martori că ți-am atras atenția.
O să sun dacă apare.
Ce facem dacă-l găsesc?
O să ne invite la concert!
- Și dacă... - L-ați îngropat ca lumea, ori nu?
În regulă, atunci n-o să-l găsească.
Salut...
- Ce s-a întâmplat? - Am mătrășit-o pe Hanne.
- Noi înapoi acolo nu ne mai întoarcem. - Nu, serios, Harald.
Nu, corect, voi sunteți bucătari.
Voi faceți ceva de mâncare, mă ocup eu de Hanne.
Hanne...
Și cine dracului e Hanne?
- De ce? - A venit să ia televizorul.
Ok. Ei bine...
- Și unde e acum? - Acasă. În sufragerie.
Și în bucătărie.
- În sufragerie și în bucătărie? - Da.
Poate c-ar trebui s-o las pur și simplu acolo...
și să plec... pentru multă, multă vreme.
- Nu sună rău deloc, Arvid. - Da.
Dar aș avea nevoie de ceva bani.
- Știu exact ce trebuie făcut. - Bine.
Mă ajuți?
Nu mai pot face asta. Nu mai pot, la naiba!
- Mie-mi spui! - Sunt nebuni!
- Spune-le! - Chiar, le spun.
- Ce ai? - Trei nouari.
Nu...! Nimeni nu poate fi atât de norocos. Trișează.
- Ce-ai zis? - Că trișezi!
Nu poți dovedi că Jørgen trișează. Corect?
E doar un tip norocos. Mai jucăm un rând. Cât e ceasul?
- Aproape 12. - Și au plecat din țară până la urmă?
Asta voiau, dar mai întâi trebuiau să facă rost de bani.
Singurii care pot declanșa alarma sunt Gunna și Henning.
În pauză ei se duc mereu la Café Paradis să mănânce cu Finn.
Așa că în timpul ăsta nu e nimeni la butonul de alarmă.
- Cine e Finn? - El deține Café Paradis.
- Are cineva o țigare? - Cât e ceasul?
- 11.30. N-ai o țigare? - Avem 30 de minute.
Nu mai întreba de țigare! Du-te și ia-ți de la Finns.
- Ia niște alune. - Nu. Îți usucă gura.
- Vreau niște alune! - Probabil vrei apoi și apă, nu?
Ia dracului alunele alea.
- Aveți țigări? - Prince.
Bine. Și o pungă de alune.
- Unde te-ai gândit să pleci? - Nu știu.
India?
- Ori China? - Da...
- Taică-meu a vrut să ajungă în India. - John Lennon s-a dus acolo.
- A fost împușcat. - Tata? De ce?
Nu, tata n-a fost împușcat.
Repară o bicicletă... cauciucul. Dar nu găsea înțepătura.
Am preluat eu, și el a plecat să-i completeze un formular-
doamnei Jespersen. Și deodată, pur și simplu, a murit.
A fost ceva la creier.
Doamna Jespersen a primit formular nou de la primărie.
- Ce mod de a muri. - Iată.
- Uită-te și tu, ce poponari! Ãștia sunt? - Da.
- E chiar homo? - Nu, nu cred.
- Nu cred că e homo. - Cui îi pasă? Ești gata?
- Crezi că suntem tâmpiți? - Ușurel.
Ce-ai spus?
- Unde e Finn? - E bolnav.
E vreo ușă în spate?
Da, chiar acolo!
Harald!
- Harald... - Stai jos acolo!
Am crezut că l-ați înmormântat pe Vuk așa cum trebuie.
Am avut doar o cazma mică. Și era și întuneric.
Arvid a fost cel care l-a ucis Vuk.
N-a fost el?
Noi suntem doar bucătari, fir-ar al dracului.
Acum nu mai am nici frate. Faceți voi vreodată ceva ca lumea?
Haidem...
Să mergem.
- Arvid. - Henning...
- Nu ești în vacanță? - Arvid, ce se întâmplă?
Nu știu. Cred că suntem morți.
Suntem morți?
Poate vi se pare ciudat, dar sunteți morți.
- Morți? - Dar nu e corect.
În mod normal cineva din zona neagră o să vină să ridice pe vreunul dintre voi-
dar momentan întârzie.
E posibil să fi uitat de voi. Ori poate chiar sunteți băftoși.
- Cum adică? - Dacă nu apare nimeni din tabăra cealaltă-
atunci o să veniți cu mine. N-ar fi mișto?
Ba da, cred. Dar asta înseamnă că mergem în rai?
Exact.
Bineînțeles. Uitasem să spun, prostuțul de mine...!
Drăcușori mici ce sunteți.
- Pe tine nu te-am mai văzut. - Sunt la a treia livrare.
- Ai vreo preferință? - Tu!
Eu?
N-o să mai trișezi de-acum încolo vreodată.
Dar n-am trișat. Sunt doar norocos!
- Rândul tău. - Îl iau pe Arvid.
- Pe mine? - Da.
- De ce? - Ești pe lista mea.
Dar nu e corect, ești băut...
- Vreau să vorbesc cu șeful tău. - Nu ești homo?
- N-am făcut nimănui rău în viața mea. - Deci eu îl iau pe Arvid.
- Sigur n-ai făcut rău niciodată? - Da. Gunna Quist trebuie să fie pe listă.
- N-ai umblat în pat străin ori altceva? - Cine, eu?!
Cu alt bărbat, știi tu?
Atunci, cu Lars? La masa de Crăciun. Eram beată. Și ce, e așa de grav?
Ei bine, o să întrebăm pe cineva când vom ajunge acolo jos.
- Și ăștia? - Ãștia probabil țin de alt departament.
Probabil ăia care au venit pentru Vuk. Cam ciudați tipii.
Noi le zicem "oamenii cu nădragi haioși". Ei mereu întârzie.
Hai să mergem, să nu pierdem rata. Mereu ai fost un tip de treabă.
- L-am omorât pe Vuk. - ți-am spus, nu e circumscripția noastră.
Dar că am omorât-o pe Hanne, n-a fost rău?
Păi, n-a încercat să-ți ia televizorul!?
Tu ai crezut că mereu faci ceea ce trebuie ceea ce trebuie, nu-i așa?
Vezi, asta contează.
Dacă ești convins că faci ceea ce trebuie, în realitate ești bun.
- Adevărat? - Da.
Dar... eu, acolo sus? Sigur?
- Da. - Bine, atunci rock-erii?
- I-am exterminat pe toți. - Erau răi.
Ok, Arvid. Sunt prieten bun cu tatăl tău cu tatăl tău și i-am promis-
Că te iau cu mine. Vino acum. Ai grijă la scări.
Bine, dar...
Fir-ar al naibii să fie! Care era numele fetei
care a plecat jos cu Erik? - Gunna Quist.
Era de fapt pe lista mea. Rahat! I-am scris numele în grabă.
Nu seamănă cu "Gunna Quist"? Parcă... Vina lor, -
că să vin repede aici. Ce fel de nume mai e și ăsta? Păcat de ea.
Da, eu urma să mă duc pentru un dentist în California,
dar a trebuit să vin repede aici.
- Scuză-mă, cum te numești? - Hai, vino...
- Ai vreun act la tine? - Hai, vino. Tatăl tău așteaptă.
Grijă la ușă!
Ce fel de muzică mai e și-asta...?
Acum da, așa ar trebui să sune...!
Subtitrare: Răzvan