Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
8. DESEMBER 2024 VANCOUVER I BRITISH COLUMBIA
AVSLUTTER EN EPISK REISE RUNDT OM I VERDEN
ETTER 149 KONSERTER PÅ FEM KONTINENTER
SOM KNYTTET SAMMEN OVER TI MILLIONER FANS OVER HELE KLODEN
DET BLE HISTORIENS MEST LØNNSOMME TURNÉ
DETTE ER DEN SISTE KONSERTEN
Jeg heter Taylor, og jeg ble født i 1989.
Hei!
Greit, Vancouver, vi har ankommet.
Ved kveldens aller første overgang.
Nå har jeg et spørsmål.
Kan noen av dere vakre mennesker teksten til denne overgangen?
Bevis det!
Føles som en kul kveld å være i Vancouver på, ikke sant?
Det var temmelig fantastisk. Det var…
…ærlig talt som hele de første fem minuttene
dere har tatt imot meg på her, dere…
Dere er virkelig utrolige.
Måten dere tar meg imot på.
Jeg er litt redd for at det går meg rett til hodet nå.
Og jeg er…
Dere får meg til å føle meg veldig…
…mektig.
Altså,
dere får meg til å føle at i kveld
får vi tilbringe siste kveld på Eras Tour
med 60 000 vakre mennesker i Vancouver.
Det jeg sier, er vel at dere får meg til å føle meg som The Man.
Det er en så stor ære å få si disse ordene til dere.
Vancouver, velkommen til Eras Tour!
Vi har…
Vi har turnert over hele verden.
Vi har hatt så mange eventyr,
og det har vært det mest spennende,
mektige, stimulerende, intense
og utfordrende jeg har gjort i hele mitt liv.
Vi har fått opptre for over ti millioner på denne turneen.
Og i kveld
får vi spille en siste konsert for dere her i vakre Vancouver.
Så dere og jeg skal dra ut på ett siste storslått eventyr sammen,
og det eventyret skal omfatte 18 år med musikk.
Og vi skal ta én æra om gangen.
Hvordan høres det ut, Vancouver?
Her er noe dere må vite. Dere skal få høre mange låter.
Det er mange låter på denne konserten,
og dette er låter jeg skrev om ting som skjedde i livet mitt,
en følelse jeg hadde en gang,
eller kanskje noe jeg bare fantaserte om.
Og kanskje det er det dere tenker på
når dere hører disse låtene spilles ute i verden.
Men alt det vil endre seg etter i kveld,
for når dere har hørt disse låtene,
vil dere tenke på oss og minnene vi skapte her i kveld
på Eras Tour!
Jeg er kveldens vertinne.
Jeg heter Taylor.
Greit, Vancouver.
Klare for å dra tilbake til videregående?
Jeg elsker dere.
IKKE TAYLORS VERSJON
For siste gang: nei!
Hvordan liker vi Red-æraen så langt, Vancouver?
Denne turneen har vært…
Den har vært annerledes enn noen turné jeg har vært på før
på så mange måter at jeg ikke kan telle dem,
men jeg vil fortelle om noen få.
Jeg har turnert siden jeg var 15, og
dette gjorde jeg i starten:
Først åpnet jeg for så mange artister i en del år,
og da jeg var heldig nok til å dra på mine egne turneer,
laget jeg et album og dro på turné,
og turneen ble oppkalt etter det.
Så det ble Fearless-turneen,
Speak Now-turneen, Red-turneen, 1989, Reputation,
og vi
fulgte samme oppskrift lenge.
Og…
Og så
endte jeg opp med å gi ut så mye musikk så fort at
jeg måtte finne en ny måte å gjøre det på.
Og jeg håpet virkelig at det var noe dere ville like,
så jeg kom på denne ideen kalt Eras Tour.
Og det sprøeste med dette har vært,
og grunnen til at dette er min lengste turné,
jeg har aldri spilt så mange konserter på en turné før,
er at dere har gjort dette til
noe fullstendig ugjenkjennelig fra noe jeg har gjort i mitt liv.
Med deres tradisjoner, lidenskap…
Måten dere bryr dere om denne turneen på, er enestående.
Jeg har aldri opplevd noe lignende.
Og jeg trodde aldri at
å skrive én linje om vennskapsarmbånd
ville få dere til å lage tusenvis av dem.
Og å finne venner og gi hverandre glede
tror jeg blir ettermælet til denne turneen,
at dere har skapt et miljø med glede
og samhørighet og kjærlighet.
Jeg kunne ikke vært stoltere av dere.
Det er deres fortjeneste.
Det er det folk tenker på med denne turneen,
hvordan de følte seg i publikum med dere.
Så jeg ville bare si at dere er grunnen til at dette er så spesielt.
Og siden dere har støttet meg så lenge som dere har gjort,
kan jeg mimre hver eneste kveld,
fordi dere har brydd dere om hver eneste æra
jeg har laget musikk i livet mitt.
Så takk for det.
Det er faktisk…
Jeg vil gjerne spille én sang til fra Red,
hvis dere har ti minutter å avse.
One, two, three! Let's go bitch!
Det er bare sprøtt å tenke på at det jeg skal synge nå,
er den siste låten jeg skal synge i folklore-hytta.
Det er helt vilt.
Herregud.
folklore-hytta jeg står i,
hele denne greia
bare oppsto i fantasien min,
fordi hele folklore-albumet egentlig
var som et fantasifoster.
Det var en flukt,
et innbilt gjemmested i hodet mitt,
dit jeg kunne gå og skrive låter hver dag.
Og det fikk meg til å glemme
det som skjedde i verden på det tidspunktet,
som var… Jeg begynte å skrive folklore
cirka to dager uti pandemien.
Så dette var en måte jeg kunne
slippe unna meg selv.
Og det som skjedde, var at jeg laget et album som
på en måte tvang meg til å fortelle historier på en annen måte.
Jeg har alltid hatt en tendens til å være
hovedpersonen i låtskrivingen min.
Jeg skriver ofte fra et selvbiografisk, personlig ståsted.
Vet ikke om dere merket det.
Men med folklore tenkte jeg:
"Denne gangen kan jeg prøve å være en forteller
og prøve å finne opp karakterer,
og disse karakterene forelsker seg og får
hjertet revet ut, og det blir mye drama."
Og jeg er bare fortelleren.
Jeg bare jobber her. Jeg bare forteller om det.
Så det var det jeg gjorde.
Og dette er en historie om en jente ved navn Betty.
Så folklore har faktisk et søsteralbum.
Og jeg er veldig stolt av det også. Det heter evermore.
Og evermore…
Jeg kaller det folklores søsteralbum
fordi jeg skrev det rett etter folklore.
Det var ikke mulig å stoppe mellom de to albumene.
Det kom ut et par måneder etter folklore.
Og jeg ble på en måte værende i den samme verdenen
med historiefortelling og flukt.
Og når jeg spiller disse låtene
fra dette tidspunktet i livet,
minner det meg om følelsen jeg hadde
etter å ha fullført en låt jeg var veldig stolt av.
Og følelsen jeg hadde,
for hvis dere husker hvor vi var på det tidspunktet,
visste vi ikke noe om framtiden til konserter,
vi visste ikke om vi fikk gjøre dette igjen,
hvor vi alle er i samme rom
og lykksalige synger samme ord på samme tid
og knytter bånd til hverandre og føler at vi har vært der før.
Så etter jeg hadde skrevet ferdig en låt,
tenkte jeg: "Lurer på om jeg noen gang får
synge 'champagne problems' på et utsolgt stadion i Vancouver?"
Tre, to, én.
Gratulerer med dagen
Gratulerer, kjære Taylor
Gratulerer med dagen
Takk. Denne turneen har vært eventyrlig.
Og jeg snakker på vegne av bandet, crewet, danser og korister
og alle som forlot familiene sine
og har vært borte fra alt de kjenner og elsker
og har opptrådt når de var syke og når noe foregikk i livet deres,
men sørget for at denne forestillingen skjedde for dere.
Og jeg ville bare si på vegne av alle oss
at vi aldri vil glemme at dere ga oss det øyeblikket.
Tusen takk, Vancouver.
Vancouver, velkommen til den aller siste akustiske avdelingen av Eras Tour.
Den akustiske avdelingen er noe jeg begynte med…
Jeg fant på denne tradisjonen på Eras Tour,
slik at det skulle utfordre meg
til å framføre mange forskjellige låter
fra forskjellige æraer, forskjellige album,
og bare prøve å
ha en slags gjettelek hver kveld
og tenke på hva dere vil høre.
Så hver kveld er forskjellig.
Jeg spiller noe på gitar, og så noe annet på piano.
Og jeg tenkte over det,
for det har tatt så lang tid å forberede
slutten på denne turneen, og…
Så jeg prøvde å tenke på
hvilke sanger som sammenfatter det jeg føler i kveld.
Så jeg bestemte meg for å gå tilbake til begynnelsen.
Pent!
Vancouver, jeg vil takke hver og en av dere
for å ha tatt del i det mest spennende kapittelet i mitt liv så langt:
min elskede Eras Tour.
Takk for at dere kom i kveld. Kan vi gi dere én sang til?
Vancouver, jeg elsker dere så høyt.
Takk for alt dere ga oss absolutt alt dere hadde.
Men kan dere gi disse fantastiske danserne
den største applausen de har hørt på turneen hittil?
Og nå, mens de tar sitt siste bukk,
lag mest mulig lyd
for mine enestående korister.
Vancouver, jeg ber dere rette oppmerksomheten til hovedscenen,
og gi all deres kjærlighet
til verdens mest fantastiske band.
Herregud.
EN SPESIELL TAKK TIL DET FANTASTISKE TURNÉ-CREWET
BAK SCENEN SOM MED SITT HARDE ARBEID GJORDE DENNE TURNEEN MULIG.
JEG GLEMMER ALDRI VÅR REISE VERDEN RUNDT SAMMEN.
OG TIL MITT UTROLIGE TEAM HOS 13 MANAGEMENT…
ALT DERE RØRER VED, PUSSER DERE TIL DET SKINNER.
JEG ER SÅ STOLT AV Å SAMARBEIDE MED DERE ALLE.
VI HAR DISSE MINNENE FOR ALLTID.
OG DEN STØRSTE TAKKEN GÅR TIL FANSEN.
DERE VAR HJERTET OG SJELEN I ERAS TOUR.
Oversatt av: Gry Viola Impelluso