Ďakujem.
Rozhodne považujem písanie hudby za istú formu terapie.
Prepáčte.
Každá nahrávka predstavuje niečo odlišné.
Album Tortured Poets je akási očista od…
asi od všetkého… všetkého zlého, čo som dva roky cítila.
Bolo to ozaj ťažké obdobie môjho života a piesne to odzrkadľujú.
- To je koniec. - Áno.
Lebo zniem, akoby som umierala.
Cítim sa, akoby som nebola človek.
Som ako veľký konglomerát, ktorý nikto nevníma ako skutočnú ľudskú bytosť,
a hlavne nie muži, s ktorými chodím.
A v celom tom procese, akože „Nič… Nič nefunguje.
„Nič…
„Ja vo svete nikoho nemám.“
ŠTVRTÁ ČASŤ
Tieto šatne sú fakt obrovské.
Lebo sú to šatne futbalistov.
- Pre celé… - Pre 53-členný tím.
Tak prvýkrát počula o Travisovi Kelceovi,
ale nevedela, kto to je.
Moje sesternice si robili fotky pri jednej…
fotili sa pri jednej skrinke.
Netušili sme.
Netušili.
- Mám to povedať ja? - Áno.
Ak to chceš porozprávať, tak to porozprávaj.
Ona to chce povedať.
Chcem, lebo je to super príbeh.
- Mami, povedz to ty. - Dobre.
- Prosím, povedz to. - Okej, ak to chceš.
Hovoriac o Taylor Swift,
viem, že si šiel na jej koncert. Aký bol?
26. JÚLA 2023
No, bol som sklamaný,
že nerozpráva pred ani po vystúpeniach,
lebo si musí šetriť hlas na 44 piesní, ktoré spieva.
Tak ma dosť naštvalo, že som jej nemohol dať
náramok, ktorý som jej vyrobil.
- Vyrobil si jej náramok? - Áno.
Náramok priateľstva,
a dostal som ich tam veľa,
ale chcel som dať Taylor Swift jeden so svojím číslom.
Veru tak. Áno.
Tvoje číslo 87 či telefónne číslo?
Ty vieš ktoré.
Takže, ona…
Pozerám si titulky a prezerám si čo je na internete,
a vidím, že na tvoj koncert prišiel jeden chlapík
a priniesol náramok priateľstva a chce sa s tebou stretnúť.
A tak som, samozrejme, zavolala svojej expertke na tím Kansas City Chiefs,
sesternici Robin, a vravím:
„Povedz mi o chlapíkovi menom Travis Kelce.“
A ona vraví: „Bože! Ten je fakt milý.
„A vieš čo?
„Veľmi ľúbi svoju mamu.“
A ja…
Potom vravím: „Takže, ako ju asi tak prinútim
„stretnúť sa s ním…“
Ja som nechodila so športovcami, lebo ja nie som.
Vždy som si myslela: „O čom budeme hovoriť?“
A ty si mi zavolala s takým tónom akože:
„Hej, ja viem, že na toto nebudeš reagovať prívetivo,
- „ale je tu jeden muž.“ - „Naozaj milý.“
Povedala si niečo také, akože:
„Musíš začať robiť niečo iné.“
Počuj, bolo to úprimné.
Podľa mňa bolo naozaj veľmi milé, že prišiel na tvoj koncert.
- Hej. - Priniesol ti niečo z tvojho sveta.
- Áno. - Podľa mňa to naznačilo veľa.
- Takže… - Áno.
Podľa mňa to bolo milé. Páčilo sa mi to.
Vieš, na prvom rande mi musel doslova vysvetľovať futbal,
ako keby to bol dáky násilný šach,
čo mi trochu pomohlo,
taký rýchly, naštvaný šach.
A potom som ním začala byť priam posadnutá,
a preto som začala byť posadnutá zisťovaním vecí o futbale.
- Áno. - Prekvapenie môjho života.
Áno.
Teraz viem, kto je na listine zranených,
viem, ktorý hráč 49ers má dnes obmedzený tréning.
Akože: „Ako je na tom? Aký je rozsah zranenia?
„Ide o poranenú achilovku alebo o stehenný sval?“
Už sme len štyri dni od toho,
kým centrum New Orleansu pokryjú trblietky a náramky priateľstva,
všetko kvôli príchodu Taylor Swift.
Každú minútu prichádza viac a viac Swifties.
Volení úradníci a bezpečnostné zložky využívajú tento víkend
ako akýsi test pred konaním Super Bowlu.
Najväčšia popová hviezda čoskoro vystúpi na troch vypredaných koncertoch.
Dnes sa začína Taylor mánia.
Prvý večer The Eras Tour tu v New Orleanse.
Pozri, tie sú od Travisa.
Sú také krásne.
Pekné, že už ani nemusí pridať kartičku.
Keďže nám zostáva len pár koncertov,
tak na tom prvom v New Orleanse
chceme spraviť pár špeciálnych vecí.
Napríklad že tanečník zatancuje v nejakej skladbe, v ktorej inak netancuje.
Takže dnes bola kompletná skúška.
Uisťujeme sa, že vedia, kde na scéne prídu, aby vedeli naskočiť.
To je dobré, ľudia. Pekné.
Aké to bolo? Hudba dobrá?
- Hej. - Všetci ste na pódiu v pohode?
- Áno. - Áno.
Je neuveriteľné, akí sú títo tanečníci talentovaní.
Iní tanečníci vedia zaskočiť za niekoho iného
a zatancovať choreografiu perfektne, presne poznajú svoje miesta.
Ja nechápem, ako dokážu tancovať to svoje
a môžu zatancovať aj za niekoho iného.
Neskutočné.
Kto netancuje v …Ready for It?
alebo možno nie v nej, môže sa vrátiť do šatne.
A chcel som vyskúšať rôzne náhradné plány.
- Moje dievča! - Áno.
A v žarte som povedal…
„TANEČNÍK“
„Bože! Toto môže byť jedna z posledných šancí
„zatancovať si pri skladbe …Ready for It?“
A ona si ma zavolala. Hovorí: „Chceš to tancovať?“
Všetci tanečníci milujú …Ready for It?
Hlavne Whyley, a chlapci prosili, aby to mohli tancovať.
Nanešťastie pre mňa na ňu tancujú len dievčatá.
Pamätám si, ako vymýšľali ten tanec
a pociťoval som neustálu závisť.
Počas celého turné.
- Áno, krása. - Hej!
Tá pieseň je naozaj Whyleyho štýl.
Úplne žiari, keď robí tú choreografiu.
Druhú ruku, Why!
Rád hádžem vlasmi.
Milujem byť na pódiu rôznymi postavami.
Ja milujem vystupovanie,
robiť super pohyby na naozaj super hudbu.
Prehnúť. Krása. Pekné. Ľavá noha.
Pocit z tej piesne a jej text, proste…
je to monumentálna skladba.
Takže to od začiatku bol môj obľúbený tanec.
…kríž, kríž…
A potom, Why, táto noha ide hneď dopredu.
Ideš dolu. A hore. To je ono.
A myslím, Why…
Ale aj tak sa musím spýtať Taylor a manažmentu, či je to v pohode,
pretože obvykle to robíme ako čisto ženský tanec.
Vyskúša si môj kostým a uvidíme, či mu padne.
A ak áno, chcela by som, aby to Whyley tancoval,
pretože je pre to naozaj rozohnený.
Dobre, Why.
- Pekné. Dobrá práca, Why. - Ďakujem. Ďakujem.
- Vyzeráš úžasne. - Ďakujem.
Ďakujem všetkým.
Viete, my na tomto turné nechceme veľmi…
Nechceme nijako odkazovať na tému rodu,
ale jednoducho len nemáme žiadne obmedzenia.
Máme chalanov na podpätkoch v trikotoch a tak,
a jednoducho len nad tým príliš nerozmýšľame, viete?
Keď sa pozriete na Look What You Made Me Do,
vidíte ženy a mužov oblečených v mojich predošlých kostýmoch.
Nie je to akože… nesnažíme sa to prešpekulovať.
A podľa mňa to je na tom možno to najzábavnejšie.
Ako sme poňali toto turné.
Nad niečím príliš premýšľame.
Nechali sme isté veci, aby boli prirodzene individuálne
pre ľudí v našom tíme a vo výraze našich tanečníkov.
Whyley je ozaj úžasný.
Robí to už veľa rokov. Je veterinár.
Keď tam dnes pôjde, bude to pre neho úžasné.
- Na minútu… - Ja budem v publiku.
- Mrcha. - Mrcha.
Áno! Ukáž im svoj…
Moje dievča!
Víťaz dostane všetko.
Áno, pekné…
Sheila.
Chcem… Musím to vidieť.
Vyzerá ako z filmu.
Viete, že nevystupujem bez mejkapu.
Ako to ide… Áno. A je to. Dobre, však?
Áno.
Whyley sa ľahko vošiel do môjho kostýmu, a či večer pôjde na pódium je na Taylor.
Ona to rozhodne.
Idú na zápas.
- Áno. - V pondelok večer.
Takže Whyleyho sen je tancovať v …Ready for It?
Amanda vezme…
Čo myslíš?
On chce tancovať …Ready for It?
Dobre.
Amanda mi poslala toto video.
- A má kostým? - Hej, dnes chce byť prekvapením.
Áno! Tu je…
To… Áno…
On sa vošiel do Amandinho kostýmu?
Áno, asi áno.
Áno. Stopercentne. To je úžasné.
Nie. Stop. Stop.
Nie.
Svalová pamäť je podľa mňa prvý krok
proti atrofii mozgu.
Preto tak milujem akustický set.
Rada čelím výzve prísť každý večer s inými vecami.
Vždy sa na akustický set pripravujem,
pretože ja…
Nechcem ho len tak odfláknuť.
Chcem, aby tam vždy bola potrebná kvalita.
Nikdy by som nešla na pódium, akože:
„Asi niečo skúsim.“
Musí to byť pripravené a musí to byť dobre prevedené.
Vždy je nejaký moment, na ktorý trochu nie som pripravená,
lebo si to vždy niekoľkokrát skúšam vo svojej šatni,
a potom s tým treba ísť na pódium na štadióne.
Takže vždy je tam také nejaké
nervózne očakávanie, akože:
„Pamätaj si všetky slová.
Pamätaj si, že táto pieseň prechádza do tejto.“
Ale do toho všetkého vstupujú aj rôzne detaily.
Počas tohto turné boli chvíle, keď to bolo to jediné,
čo ma naozaj v živote poháňalo.
Ale nikdy som si nepomyslela:
„Viete čo? Chcem ho ukončiť pretože je ťažké.“
Nie, môj osobný život bol ťažký.
Prešla som si dvomi rozchodmi v prvej polovici turné,
a to je ozaj dosť rozchodov.
Koncerty mi dali zmysel
a mohla som ich využiť ako dôvod vstať z postele.
Takže…
to turné nikdy nebolo v mojom živote tá ťažká vec.
Bolo práve tým, čo mi umožnilo hľadať zmysel
mimo toho bordelu, ktorý som mala v živote.
Muži vás sklamú. The Eras Tour nikdy.
A vieš…
- Však? - …rozpráva tvoj príbeh…
- Je naozaj super. - Ako… Je taká iná a…
keď ste sa stretli.
Koho teraz myslíme?
Travisa, tvojho priateľa.
- O tom som… - Ja hovorím…
Toto je o… Toto sú vlastne dve piesne o rozchode.
- Hits Different je o rozchode. - Viem.
- Ale je… - Je o, je…
Počujem len jej pekné časti.
Som rada, že to v nej cítiš, lebo…
ja v nej cítim,
že ten človek zažíva hrozný rozchod
a vraví: „Nedokážem ísť ďalej.“ A potom ide.
A ide do veľkého mesta a tam opäť nájde seba samého.
Asi áno.
- Takže táto bude na turné? - Nevie uveriť,
že ma nemusí presviedčať milovať niekoho, kto je pre mňa dobrý.
Toto je ľahké.
Fajn, potrebuješ ma? Potrebujú ma tam.
Okej, viac už pre teba nemám.
- Okej. Ľúbim ťa. - Ďakujem pekne.
- Môj malý talizman. - Čau.
Čau.
Čo do turné vniesol Travis?
No, po prvé, priniesol na tomto turné seba na pódium,
čo bol jeden z najzábavnejších momentov, aké si pamätám.
Ako to povedať? Travis je ako…
Je skutočný… Naozaj pozitívny chlap, ak ide o život ako taký.
Chceš byť v strede uprostred?
Vpredu či vzadu, kde je to voľné?
- To radšej rozhodni ty. - Bum.
Ja spravím, čo mi povieš.
On je ochotný spraviť hocičo.
Ja som napísala takú paródiu na I Can Do It With A Broken Heart,
kde mám takú dramatickú predstavu, že chcem byť vojak na bojisku
a som smrteľne zranená a pri speve na pódiu zomriem.
A máme tam aj také v podstate
kabaretné, dramaticky vaudevillové číslo,
kde musím rýchlo ožiť a začať hrať.
Vravím si: „To je presne taký typ drámy,
„aký sa snažím vniesť do tohto turné.“
Ale pamätám sa, že som o tom rozmýšľala a zvažovala:
„Keby sme mali niekam do šou zakomponovať Travisa,
„tak asi práve sem.“
Ale to mu, samozrejme, nenavrhnem, lebo to je…
Nechcem… Nechcete človeka odstrašiť.
- Áno, a ona musí byť… - Áno.
- hlavou na ľavej strane. - Áno.
Nepamätám sa, ako k tomu prišlo.
Asi sme len žartovali, že by to urobil.
Že by tam šiel s Kamom.
A o chvíľu bolo jasné, že on vôbec nežartuje.
A ja na to: „Počkaj, nie, ty by si do toho šiel?“
Áno.
Tak je to ľahšie.
- Hej. A potom môžeme ujsť… - A on:
„Áno, to bude zábavné.“
No tak, preber sa. Preber sa.
A ja: „Ak to myslíš vážne, ja pošlem kostymérom tvoje miery
„a ušijú ti smoking. Myslíš to vážne?“
On vraví: „Daj ma tam.“ Akože: „Idem.“
To, ako on priam úplne ožije,
keď sa rozsvietia svetlá,
ľudia mu o tom stále hovoria.
Vraj: „Pre Travisa nie je nič nemožné.“
„Pre neho nie je svetiel dosť.“
Myslím, že on ako hráč dokáže
spomaliť čas v tých najstresujúcejších chvíľach,
a presne to sme videli na pódiu.
On tam prišiel
a bol ten najčarovnejší, najmilší účinkujúci,
s akým môžete byť na pódiu.
On má tie inštinkty, je… je naozaj priam očarujúco zábavný.
On je ozaj jeden z najšťastnejších ľudí, akých som kedy stretla,
čo ja zbožňujem.
On tam priniesol veľa šťastia,
čo podľa mňa on robí aj pre svojich fanúšikov.
On kam príde, tam prináša veľa šťastia.
A v ten večer priniesol veľa šťastia množstvu fanúšikov.
Bolo to úžasné.
Rozhodne môžem povedať, že to bol
najväčší aplauz, aký sme na turné mali.
Hej, to je čo?
- Nie, to… - Nie, to nie je ono.
Počkaj, kde je…
Si hneď vedľa mňa…
Ona to spraví inak, ale ide doľava.
Tá vec na tanci, kvôli ktorej som sa do neho zamiloval…
Vyrastajúc na Havaji som nebol typický maskulínny miestny chlapec.
Cítil som sa tak, že nikam nepatrím.
Objavil som tanec,
alebo tanec objavil mňa, keď som mal sedem a pol.
Zasial do mňa semienko vášne, o ktorom som nevedel, že rozkvitne
v niečo, čo mi v živote poslúži
až doteraz.
Dodal mi ohromný pocit sebavedomia
a obrovský pocit sily, prijatia a zmyslu.
V roku 2007, keď som začal v šoubiznise,
ste museli akosi zapadať do istého stereotypu.
Mužskí tanečníci vyzerajú takto, tancujú takto.
Tanečnice vyzerajú takto, tancujú takto.
Ja ozaj rád tancujem mužsky. Mám to rád.
Ale rád tancujem aj žensky, a tiež rád miešam oboje dohromady.
Vždy mi vraveli: „Whyley, si super, ale príliš hádžeš vlasmi,“
či: „Si príliš ženský.“
Tak to bolo na viacerých miestach,
hovorili všeličo o mojom výzore.
Tu mi nikto nehovoril, že musím byť svalovec.
Taylor ma nikdy nenútila ostrihať si vlasy.
Nosím rôzne očné tiene na rôzne vystúpenia.
Mali sme skoro 150 vystúpení a Taylor ani raz nepovedala:
„Whyley, prosím, nerob to.“ Nikdy.
Na pódiu ma nikdy neobmedzovala ako človeka, akým som,
a ani nikto z mojich spolupracovníkov,
a to môže vyzerať ako nedôležité.
Ale pre mňa tanečníka, ktorému prikazovali zmeniť sa,
obmedzovať sa takmer 20 rokov,
je to jedna z tých najdôležitejších vecí.
Dodáva mi to silu.
Je v tom láska.
Je to veľmi obohacujúce a je to zábava.
To je ono…
Why, nacvič si to znova,
lebo dnes vystupuješ.
Viete, Whyley ako tanečník a interpret
dokáže prejaviť takú tú svoju sexy, ženskú stránku.
Že Whyley chcel tancovať na …Ready for It?
bolo osviežujúce.
Tak vravím: „Samozrejme.“
Som na to úplne pripravený.
Šup.
Urob to pre gejov.
Urobím jeden z tých kúskov, keď začnem spievať…
Zaspievam refrén jej piesne a ľudia budú akože:
„Čo? Čo sa deje?“
A potom prestanem a začnem telefonovať,
čo ti vysvetlím naživo.
A potom poviem:
„Bože, tú pieseň mám v hlave.
„Tá pieseň mi nejde z hlavy už asi pol roka.
„Poznáte Sabrinu Carpenter?
„Viete, poznáte jej album. Je taký dobrý.“
Príde moja kamarátka Sabrina.
Robila mi predskokanku na The Eras Tour v Južnej Amerike a Austrálii,
takže bola s nami na turné asi pred pol rokom.
Ale odvtedy jej kariéra vyletela do výšin ako raketa.
Mala najúspešnejšiu pieseň roka.
Jej album…
- Ahoj! - …je číslo jeden,
odkedy vyšiel.
Vypredala halové turné.
Vypredalo sa asi za dve sekundy.
Ideálny scenár, ako si predstavujete umeleckú kariéru.
Pôjdem na pódium, začnem svoj akustický set a poviem:
„Ak poznáte slová tej piesne, spievajte.
„Musím… Asi ju nikdy nedostanem
„z hlavy, kým ju nezaspievam.
„Dobre? Takže ja skúsim…
„Skúsim… Podporte ma, dobre?“
Erica raz vraví:
„Sabrina s kamošmi chcú prísť na šou v New Orleanse.“
Pozrela som program.
Mala koncert včera a má zajtra v rôznych štátoch.
A vravím: „Nie je to zneužívanie detí, ak ju požiadam
„vystúpiť v jej voľný deň?“
Už má 25, ale aj tak.
A ľudia budú po celý čas úplne bez seba.
Povedia: „Prečo to robí?“
„Niečo sa deje.“ A budú…
Budú sa šťuchať: „Nie! Neverím, že tu je Sabrina!“
Podľa mňa to bude tá najbláznivejšia
- chvíľa turné. - Bude to milé.
Alebo môžem…
a ty môžeš začať spievať kedy chceš,
lebo toto sú postupné akordy.
- A ja začnem refrénom. - Áno.
Ľúbim ťa. Dobre.
- Alebo… - Áno. Sprav postupné akordy.
Chcem ťa na pódiu milión rokov.
- Okej, takže počkám. - A potom to… Nie je to…
Dobre.
A ja poviem: „Môžem zaspievať?“
„Nechám ťa spievať.“
„Tak veľmi to chcem spievať.“
„Dobre, všetci. Taylor to zaspieva.“
„Ja to zaspievam.“
A potom: „Viete čo, chcem zaspievať ďalšie?
„Mám chuť zaspievať… Keď už si tu…“
Dáme tú vysokú?
Chceš…
Neviem, či chcem to…
Mimochodom, nikto nebude nič počuť, lebo ľudia budú…
- Ja viem. - „Prosím, prosím!“
Ľudia tam budú úplne šalieť.
Cítila som sa ako úplný idiot,
lebo keď si mi poslala prvú verziu,
ktorá bola geniálna,
nedošlo mi, že ten verš o káve…
- O tej káve a Espresse. - sa hodí k Espresso,
až kým som nebola v aute cestou sem, a vravím si:
„Je taká chytrá.“
Vtedy som bola ako typická blondína.
Trvalo mi to deň.
Nie. Ale aká je šanca, že má rovnaký rytmus…
- Veru. - …aj tóninu?
- A podajú mi telefón… - Prestaň.
…a dám ho na hlasitý odposluch
a priložím k mikrofónu a zazvoní.
A ty budeš s telefónom pod pódiom…
- Prestaň. - …a povieš…
- Haló. - „Haló“ alebo…
Poviem nejaký pozdrav. Ako to robím.
A ja poviem… poviem: „Kočka, ja mám práve vystúpenie.“
„Nemáš ty práve vystúpenie?“
- Áno! - „Nie si uprostred koncertu?“
Pozerám ťa na streame. Toto je fakt čudné.
Poviem: „Nemáš práve koncert v New Orleanse alebo tak?“
A ja: „Áno, vieš…
„práve som zaspievala refrén Espresso
„a ľudia ho spievali tak hlasno, že som ti to musela povedať.“
„To je fakt super. Bože môj.“
- To vážne? - Čo robíš?
Prečo tu nie si s nami? Čo teraz robíš?
No, ja… Som ako na horskej dráhe.
Som niekde, kde všetci veľmi kričia.
Kiežby som tam mohla byť.
To je čudné. Tiež som niekde, kde ľudia veľmi hlasno kričia.
Čudné.
Ja… Počuj, Sabrina.
Je nejaká šanca, že by si zosadla z tej horskej dráhy
a obliekla si niečo
a prišla by si rýchlo sem na štadión?
Dokelu.
Ako dlho… Ako…
Len taký odhad, ako dlho by ti to trvalo?
Trvalo by mi to asi päť sekúnd.
Dobre, uvidíme sa. Ľúbim ťa, čau!
Sabrina je naplno žiariaca hviezda.
Je veľmi bystrá. Vie presne, ako ľudí zabaviť tak,
ako to oni chcú, v tej chvíli, keď tam s nimi je.
Ona celé leto súperí sama so sebou o vrchol rebríčka.
A keď niečo také vidíte, tak poviete: „Choď!“
„Leť vyššie!“
A potom je ešte úžasnejšie, ak niekto taký zostúpi sem dolu
a oblaží nás svojím kúzlom.
Hej!
Do toho, dievča!
Áno, Whyley!
Nastal ten čas!
- Som nervózny. - Musíš ísť!
Musím povedať, že táto práca je dosť desivá.
To myslím preto, aké je to všetko veľké.
Pozerá sa na vás toľko očí.
Na štadiónoch, kde vystupujeme, je každý večer skoro stotisíc ľudí.
Nemôžem uveriť, že sa to deje. Som ohromený!
Ak príliš myslím na to, aké toto turné vlastne je
a aký veľký dopad má,
tak ma pochytí úzkosť a strach.
Príliš hlasno.
Deje sa to.
- No tak! - Poďme!
Ja chcem predovšetkým dobre reprezentovať Taylor.
My sme teraz v našej práci jej nadstavba.
Ja len chcem odovzdať ďalej to, čo sa ona snaží povedať.
A chcem do toho dať tú integritu.
Keď mi tú možnosť dala samotná Taylor…
bol som veľmi poctený…
Taký poctený tým, že súhlasila,
že mi vôbec dôverovala a dovolila vystúpiť tak na poslednú chvíľu.
Ale ešte viac som poctený tým, že môžem byť na pódiu s niekým…
kto ma vidí.
A nielen ma vidí, cení si ma.
Pozrie sa doľava na mňa.
„Si na to pripravený?“ A mala na tvári ten najväčší úsmev
a jasnú iskru v očiach.
Nie je také časté, že mužský tanečník môže tancovať
ženský tanečný part
a dokonca sa aj môže prejaviť tak, ako on chce vo svojej úlohe.
Chcem byť takým príkladom pre hocikoho,
akéhokoľvek človeka, muža, ženu, nebinárneho,
chcem, aby sa cítili videní tak, ako som sa ja cítil byť videný Taylor.
Nemôžem uveriť, ako sa mestá dokážu úplne zmeniť
na miesta, ktoré slúžia fanúšikom,
ktorí prichádzali na koncerty.
Ohromuje ma to.
VITAJTE V SWIFT CITY
Je to záchranná sieť či bublina,
v ktorej sme akoby uzavretí,
„TANEČNÍK“
a v jej vnútri panuje taký radostný stav, ktorý zdieľame.
NAMIEŠAJ MI DRINK PROBLÉM SO ŠAMPANSKÝM
Ľudia majú krásny zážitok,
keď môžu spievať a tancovať,
počúvať piesne, s ktorými niektorí vyrastali,
niektorí ľudia len začínajú ľúbiť,
a toto im umožňuje prežiť túto chvíľu v čase,
na ktorú nezabudnú.
TANEČNÍČKA
Toto turné podľa mňa vytvára takú dobrú energiu.
Nezáleží na tom, kto ste, koľko máte rokov.
Cítim, že toto je odlišný typ turné.
Jej dobrota a tá radosť, ktorú vnáša do všetkej práce,
„TANEČNÍK“
je nevídaná, a prenáša sa na nás všetkých.
Píše mi Gracie: „Viem, že si vysoká,
ale pozri si toto.“
Som tam na bočnej stene hotela a mám asi milión metrov.
Mala som taký vtip, aj preto som zložila Anti-Hero.
Akože… Ja mám necelých 180 cm
a prenasleduje ma sto metrov vysoká
tieňová príšera.
A tá obrovská príšera akože rúca budovy
a všade…
spôsobuje chaos. A tá…
Taká obrovsky veľká ja na tom hoteli,
vravím si: „Tak… tak nejako sa ja niekedy cítim.“
Hráme tri večery v Indianapolise.
A to bude naša posledná šou v rámci The Era Tour v Amerike.
A je to asi päť dní pred prezidentskými voľbami.
Jediná vec, ktorú ja ľuďom viem poskytnúť, je únik.
Akože nič nemôže alebo by nemalo trápiť nikoho z nás,
a tri a pol hodiny ani nič nebude.
Som rada, že budem môcť rozdať
len sto percent dievčenskej radosti
a nádeje a viery a potu a snahy, pretože…
to je moja práca.
Takže, môžem povedať Travisovi, že budú môcť
sedieť s mojou rodinou?
Áno, to je výborný nápad.
Koľkí len chcú.
Dobre, poviem, že všetci, či s kým príde.
Aké budú dnes piesne?
No, rozmýšľala som,
že môžem prejsť z The Prophecy do This Love.
A môžem prejsť z Maroon do Cowboy Like Me.
To znie úžasne.
Vzťahy boli na turné vždy niečo,
s čím som sa borila, lebo to vždy bolo tak, akoby turné
ten vzťah nejako oslabovalo.
Akosi som nebola schopná zvládať oboje
a cítiť, že sa viem naplno venovať obidvom zároveň,
hoci by som sa snažila a snažila.
S Travisom nastal akýsi dynamický posun,
pretože je šokujúce, koľko podobností máme
ohľadom našej práce a ako ju vnímame, a ako vnímame jeden druhého.
Obaja vo svojej práci ideme na futbalový štadión
a tri a pol hodiny zabávame ľudí,
on pomerne násilnejšou formou ako ja,
ale on nemá podpätky.
Ale je to naša vášeň,
snažili sme sa o to už keď sme boli deti.
Takže som si asi nikdy nemyslela,
že stretnem muža, ktorý prešiel takú istú cestu.
Má ju.
Na Travisovi sú traja hráči.
Jasné, lebo je výnimočný.
FYZIOTERAPEUT
A došlo mi, že v živote s človekom,
ktorý sa ku mne hodil,
môžu tie vaše vášne koexistovať a vlastne sa vzájomne podporovať.
Áno! Bože môj!
- Áno! - Áno!
Prvá.
Bože. Bože môj!
Bože!
Áno! Tak to bolo rýchle.
- Je na zemi. - To bolo pekné.
Bože, on je…
Poďme!
Naozaj sa radi navzájom povzbudzujeme.
Je to super.
Je ozaj zábava byť na pódiu
a vidieť tisícky
dresov Kansas City Chiefs s číslom 87.
Keby ste mi ukázali:
„Takto bude o rok vyzerať tvoje publikum,“
skôr než mi vstúpil do života,
povedala by som: „Prečo má toľko ľudí futbalové dresy?“
Je znateľný rozdiel v tom, ako publikum vyzerá.
Prisahám Bohu, asi každý dvanásty človek má na sebe jeho dres.
Fanúšikovia ho absolútne milujú
a ja si myslím, že preto, lebo vedia, že aj on miluje ich
a že miluje všetkých ľudí.
Travis je úplne v pohode, všeobecne povedané, so životom celebrity,
lebo taký má.
A nie že ho taký má nechtiac, on je s tým úplne v pohode.
A myslím, že takisto berie aj on mňa.
Je to úplne jasné.
A myslím, že to je jeden z dôvodov, prečo ho fanúšikovia tak milujú,
lebo by ste mali, viete?
Je veľmi milý.
Tay-Tay!
- Áno! - Áno!
Všetci na palubu!
Pozor na hlavu.
Predovšetkým, keby ste mi povedali,
že môj najzmysluplnejší vzťah
sa začne tým, že muž povie, že ho naštvalo,
že sa s ním nestretnem,
to je… neuveriteľné.
Neuveriteľné.
Bola to zábava. Bola to veľká zábava.
Preklad titulkov: Miro Kováčik