Takk.
Jeg tror absolutt låtskriving er en form for terapi.
Beklager.
Hvert album representerer noe unikt.
Tortured Poets er en renselse av
alt det vonde jeg følte i to år.
Det var en tøff periode i livet mitt, så sangene gjenspeiler det.
-Det er slutten. -Ja.
For jeg høres ut som jeg dør.
Jeg følte at jeg ikke var en person.
Jeg var bare et enormt konglomerat som ingen så på som et ekte menneske,
særlig ikke mennene jeg datet.
Og i hele prosessen tenkte jeg bare: "Ingenting funker.
Ingenting…
Det finnes ingen for meg i verden."
EPISODE FIRE
Disse garderobene er enorme.
Fordi det er fotballgarderober.
-En hel… -De er for 53 menn.
Det var første gang hun hørte om Travis Kelce,
men hun visste ikke hvem han var.
Kusinene mine tok bilder
ved et av garderobeskapene.
Vi ante ingenting.
Ingen anelse.
-Skal jeg fortelle historien? -Ja.
Hvis du vil fortelle historien, bør du fortelle den.
Hun vil fortelle den.
Ja, for den er så kul.
-Fortell historien, mamma. -Ja vel.
-Fortell historien. -Hvis du virkelig vil.
Apropos Taylor Swift,
jeg vet du var på konserten. Hvordan var den?
26. JULI 2023
Jeg ble skuffet over at
hun ikke snakker før eller etter konserten,
for hun må spare stemmen til de 44 låtene hun synger.
Jeg ble dritsur for at jeg ikke fikk gitt henne
et av armbåndene jeg laget til henne.
-Laget du et armbånd til henne? -Ja.
Det er vennskapsarmbånd,
og jeg fikk mange der,
men jeg ville gi Taylor Swift et med nummeret mitt på.
Ja vel.
Nummer ditt som i 87, eller telefonnummeret?
Du vet hvilket.
Så hun…
Jeg sjekket overskrifter og søkte på Internett
og så denne fyren kom på konserten din
og hadde med seg et vennskapsarmbånd og ville møte deg.
Så jeg ringte selvsagt min lokale ekspert på Kansas City Chiefs,
min kusine Robin, og sa:
"Fortell meg om denne Travis Kelce."
Og hun sa: "Herregud. Han er verdens hyggeligste.
Og vet du hva?
Han er veldig glad i moren sin."
Og jeg tenkte…
Så sa jeg: "Hvordan i all verden skal jeg få henne til
å møte ham…"
Jeg har aldri likt idrettsutøvere, for jeg er ikke en selv.
Jeg har alltid tenkt: "Hva skulle vi snakke om?"
Så du ringte meg og hørtes ut som:
"Du vil ikke reagere godt på dette,
-men det er en fyr." -"Han er veldig søt."
Du sa noe som:
"Du må begynne å gjøre noe annerledes."
Det var så oppriktig.
Jeg syntes det var så søtt at han kom på konserten din.
-Ja. -Han tok med noe fra din verden.
-Ja. -Det sier litt.
-Så… -Ja.
Jeg syntes det var veldig søtt.
På vår første date måtte han forklare fotball til meg
som om det var voldelig sjakk,
og det hjalp meg med å forstå.
Sint sjakk i høy hastighet.
Så ble jeg besatt av ham,
og så besatt av å lære om fotball.
Mitt livs største overraskelse.
Ja.
Nå vet jeg hvem som er skadet,
jeg vet hvem som er på begrenset trening i dag for 49ers.
Jeg sier: "Hva betyr det? Hvor omfattende er skaden?
Snakker vi akillessenen eller hamstringen?"
Nå er det bare fire dager igjen
til sentrum av New Orleans blir dekket av glitter og vennskapsarmbånd
i påvente av Taylor Swift.
Flere og flere Swiftier ankommer.
Myndighetene og politiet bruker denne kommende helgen
som en test for Super Bowl.
Snart framfører verdens største popstjerne tre utsolgte konserter.
I dag begynner Taylor-manien.
Første kveld av Eras Tour her i New Orleans.
Se. Disse er fra Travis.
De er så vakre.
Elsker at han ikke trenger å signere mer.
Siden vi bare har få konserter igjen,
ville vi på den første i New Orleans
sette inn noen av vikarene.
De er dansere som kan alle koreografien på alle låtene.
Så i dag var det full øving.
Vi sørger for at de vet hvor de skal være, så de kan hoppe inn.
Bra, folkens. Herlig.
Hvordan var det? Er musikken grei?
-Ja. -Alle komfortable på scenen?
-Ja. -Ja.
Det er sprøtt hvor talentfulle disse danserne er.
Vikarene kan steppe inn
og gjøre koreografien og plasseringen helt perfekt.
Jeg forstår ikke hvordan de kan gjøre jobben sin
og samtidig ha kapasitet til å gjøre alle andres.
Sprøtt.
De som ikke er med på …Ready for It?
eller potensielt ikke i …Ready for It? kan gå tilbake til garderoben.
Så jeg ville øve på alternative planer.
-Jenta mi! -Ja.
Jeg sa for spøk…
WHYLEY YOSHIMURA DANSER
…"Du store. Dette blir en av de siste mulighetene
jeg får til å danse på …Ready for It?"
Og hun sa: "Vil du?"
Alle danserne elsker …Ready for It?
Særlig Whyley, og gutta tryglet om det.
Dessverre er den bare for jentene.
Jeg husker jeg så den ble skapt,
og var misunnelig
på hele turneen.
-Ja. Vakkert. -Hei!
Den låten er helt i Whyleys stil.
Han skinner i den koreografien.
Andre armen, Why!
Jeg elsker å kaste på håret.
Jeg elsker å være forskjellige karakterer på scenen.
Jeg elsker å opptre
og gjøre kule bevegelser til kul musikk.
Vrikk. Flott. Venstre fot.
Følelsen av låten og teksten, den er bare
helt monumental.
Så helt fra starten var den favoritten.
…kryss, kryss…
Så går denne foten ut straks.
For å gå ned. Gå opp. Sånn ja.
Og jeg tror…
Jeg må forsatt sjekke med Taylor og ledelsen om det er greit,
for vanligvis er det bare kvinnelige dansere.
Han skal faktisk prøve kostymet mitt.
Hvis det passer, vil jeg gjerne at Whyley gjør det,
for han har så lyst.
Bra, Why.
-Pent. Godt jobbet, Why. -Takk.
-Du ser fantastisk ut. -Takk.
Takk, alle sammen.
På denne turneen er vi ikke…
Vi prøver ikke å få fram et poeng med kjønn,
vi har bare ingen begrensninger.
Vi har menn i høye hæler og trikoter,
og tenker egentlig ikke så mye på det.
På Look What You Made Me Do
har vi kvinner og menn kledd i mine tidligere kostymer.
Vi overtenker bare ikke.
Og det er noe av det morsomste
med denne turneen.
Vi overtenker enkelte ting.
Andre ting lar vi bare være naturlig individualistiske,
når det gjelder besetningen og dansernes uttrykk.
Whyley er en råtass.
Han har gjort dette i så mange år. Han er en veteran.
Hadde vært utrolig om han gikk på scenen i kveld.
-Et øyeblikk… -Jeg er i publikum.
-Bitch. -Bitch.
Ja! Vis dem…
Det er jenta mi.
Vinneren får alt.
Elsker det…
Sheila…
Jeg må bare se.
Som den fra filmen.
Dere vet jeg ikke går noe sted uten fjeset mitt.
Hvordan er den så… Den er på. Sånn, ikke sant?
Ja.
Whyley passet perfekt i kostymet mitt. Opp til Taylor om han er med i kveld.
Hun har siste ord.
De skal på kampen.
-Ja. -Mandagskampen.
Whyleys drøm er å danse på …Ready for It?
Amanda skal ta…
Hva mener du?
Vil han danse …Ready for It?
Ja vel.
Amanda sendte meg video.
-Har han garderobe? -Ja, han vil hoppe inn i kveld.
Ja! Der er hun…
Det er… Ja…
Passet han rett inn i Amandas kostyme?
Ja, jeg tror det.
Ja. 100 %. Det er fantastisk.
Nei. Stopp.
Nei.
Muskelminnet er første steg
i hjernesvinn for meg.
Så jeg elsker det akustiske settet.
Jeg elsker å bli utfordret til å gjøre nye ting hver kveld.
Forberedelser til det akustiske settet er noe jeg gjør
fordi jeg
ikke bare vil ta det på sparket.
Jeg vil at det skal være kvalitet.
Jeg ville aldri bare gått på scenen og tenkt:
"Jeg bare prøver noe."
Det må være med formål og godt gjennomført.
Det er alltid et øyeblikk jeg på en måte er uforberedt på,
for jeg øver noen ganger i garderoben,
og så går jeg på scenen.
Så det er alltid en viss grad av
nervøs forventning:
"Husk alle disse ordene.
Husk at denne låten går over i denne låten."
Men det er også veldig detaljert.
Det var tidspunkt på denne turneen da den var det eneste
som holdt meg gående.
Men jeg tenkte aldri:
"Jeg vil avlyse turneen, for dette er vanskelig."
Nei, privatlivet mitt var vanskelig.
Jeg gikk gjennom to brudd i første halvdel av turneen,
og det er mye.
Forestillingen ga meg et formål
og var det som fikk meg ut av senga.
Så
turneen har aldri vært det vanskelige i livet mitt.
Den har vært det som har gitt meg et formål
utenom dritten som gikk galt i livet.
Menn svikter deg. Eras Tour svikter aldri.
Og…
…den forteller historien din…
-Så kult. -…men den er så annerledes og…
Da dere møttes.
Hvem snakker vi om nå?
Travis. Kjæresten din?
-Det var det jeg… -Jeg snakker om…
Dette er faktisk to brudd-låter.
-Hits Different er en brudd-låt. -Vet det.
-Men den… -Den handler om…
Jeg hører bare det vakre.
Godt det er slik du tolker den,
for jeg hører
en person som går gjennom et vondt brudd
og sier: "Jeg kan ikke gå videre", men gjør det.
Så drar de til en stor by og finner en annen selvfølelse.
Jeg antar det.
-Så denne er til turneen? -Hun kan ikke tro at
hun ikke må overbevise meg om å forelske meg i en som er bra for meg.
Denne er enkel.
Trenger dere meg? De trenger meg.
Det var alt jeg hadde til deg.
-Greit. Glad i deg. -Tusen takk.
-Min lille lykkeamulett. -Ha det.
Ha det.
Hva har Travis tilført turneen?
For det første opptrådte han på scenen,
og det var noe av det morsomste jeg kan huske.
Hvordan skal jeg si dette? Travis er…
Travis er en ekte ja-mann i livet.
Vil du være i midten,
foran eller bak, der det er åpent?
-Jeg tar… Du bestemmer. -Bingo.
Jeg gjør det dere vil.
Han er bare med på alt.
Og da jeg skrev sketsjen til I Can Do It With A Broken Heart,
hadde jeg en dramatisk idé om at jeg er en soldat på slagmarken
som er livstruende skadet, og dør på scenen mens jeg synger.
Så har vi en dramatisk
kabaret- eller vaudeville-sketsj
der jeg må våkne straks for å opptre.
Jeg tenkte: "Det er nettopp den typen drama
jeg prøver å vise på denne turneen."
Men jeg husker jeg tenkte:
"Hvis Travis noensinne skal være med i forestillingen,
må det være i denne."
Men jeg ville aldri foreslått det, for…
Jeg vil ikke skremme folk.
-Ja, hun må ha… -Ja.
-…hodet på venstre side. -Ja.
Husker ikke hvordan det kom opp.
Jeg tror vi bare tullet om det.
At han skulle opptre med Kam.
Men det var tydelig at han ikke spøkte.
Jeg sa: "Vent, ville du gjort det?"
Ja.
Det er enklere der.
-Ja. Og så kan vi løpe… -Og han sa:
"Ja, det hadde vært kjempegøy."
Kom igjen. Våkne.
Jeg sa: "Hvis du mener det seriøst, sender jeg målene dine til garderobe
og skaffer deg en smoking. Mener du det?"
Han sa: "Sett meg utpå. Jeg er med."
Måten han blir levende på
når lysene skinner sterkest,
snakker folk om hele tiden.
De sier: "Øyeblikkene er aldri for store.
Lysene skinner aldri for sterkt."
Jeg tror at som spiller kan han
roe ned i de mest stressende øyeblikkene,
og det var nøyaktig det vi så på scenen.
Han gikk på scenen
og var den mest sjarmerende og herligste artisten
man kunne delt scene med.
Instinktene hans er bare… Han er bare så magisk underholdende.
Han er virkelig en av de gladeste jeg tror jeg har møtt,
og det elsker jeg.
Han tilførte mye glede,
og det tror jeg han gjør overalt.
Han tilfører mye glede til rommet.
Og den spesielle kvelden tilførte han mye glede til mange fans.
Det var kjempemorsomt.
Jeg kan trygt si at det var
den største jubelen på hele Eras Tour.
Ja, hva er det?
-Nei, det er… -Ikke det.
Vent, hvor…
Du er rett ved siden av meg.
Hun bytter på, men har gjort venstre.
Det som fikk meg til å forelske meg i dans…
I oppveksten på Hawaii var jeg ikke den typiske maskuline lokale.
Jeg følte ikke at jeg passet inn noe sted.
Jeg fant dans,
eller dans fant meg da jeg var sju og et halvt.
Det plantet et frø av lidenskap i meg jeg ikke visste ville blomstre
til noe som ville tjene meg
fram til nå i livet.
Det ga meg enorm selvtillit
og en følelse av styrke, tilhørighet og formål.
I 2007, da jeg kom inn i bransjen,
måtte man passe inn i en viss stereotyp.
Mannlige dansere ser slik ut, de danser slik.
Kvinnelige danser ser slik ut, de danser slik.
Jeg elsker å danse maskulint,
men jeg elsker også å danse feminint, og å blande de to stilene.
Jeg fikk alltid høre: "Whyley, du er god, men du kaster for mye på håret"
eller: "Du er for feminin."
Det skjedde i flere jobber
at jeg fikk høre ting om utseendet mitt.
I denne jobben ba ingen meg være tøff.
Taylor ba meg aldri klippe håret.
Jeg har forskjellig øyenskygge hver kveld.
Etter nesten 150 konserter har ikke Taylor en eneste gang sagt:
"Whyley, slutt med det." Aldri.
Jeg har aldri blitt begrenset for måten jeg er på scenen med henne
og det har ingen av kollegene mine heller,
og det kan virke så uviktig.
Men som en danser som har blitt bedt om å forandre seg
og begrense seg i nesten 20 år,
er det noe av det mest meningsfulle for meg.
Det er så mektig.
Det er så omsorgsfullt.
Det er så inspirerende og så gøy.
Gjør den…
Why, du bør øve igjen,
for du danser den i kveld.
Som danser og artist kan Whyley
virkelig kanalisere den sexy og feminine siden av seg selv.
At Whyley ville danse i …Ready for It?
var så forfriskende.
Så jeg sa: "Så klart."
Jeg er fullstendig klar for det.
Knekk.
Gjør det for de skeive.
Så jeg tar et triks der jeg synger…
Jeg synger et refreng av låten hennes og publikum tenker:
"Hva skjer?"
Så stopper jeg og tar telefonsamtalen
som jeg skal forklare nå.
Så sier jeg:
"Jeg har den sangen på hjernen.
Har vært der i et halvt år.
Dere vet Sabrina Carpenter?
Albumet hennes er så bra."
Sabrina kommer i kveld.
Hun åpnet for Eras Tour i Sør-Amerika og Australia,
så hun var på turné med oss for et halvt år siden.
Men siden da har karrieren hennes skutt til værs.
Hun hadde årets største låt.
Albumet…
-Hei! -…har vært på topp
siden det kom ut.
Hun kunngjorde en arenaturné.
Den ble utsolgt på to sekunder.
Det er en drømmestart for en artist.
Jeg går på scenen og starter det akustiske settet og sier:
"Hvis dere kan ordene til denne, syng med.
Jeg må bare… Jeg får ikke
låten ut av hodet før jeg synger den.
Så jeg prøver bare å…
Bli med meg på denne."
Her om dagen sa Erica:
"Sabrina og vennene vil på New Orleans-konserten."
Sjekket turnéplanen hennes.
Hun hadde én konsert i går og én i morgen i forskjellige delstater.
Så jeg sa: "Er det barnemishandling å be henne
opptre på fridagen sin?"
Jeg vet hun er 25, men likevel.
De kommer til å gå av skaftet hele tiden.
De tenker: "Hvorfor gjør hun det?
Noe skjer." Og så blir de…
De kommer til å slå hverandre og si: "Nei, ikke tale om…
Sabrina er ikke her!" Det blir det mest sinnssyke
-på hele turneen. -Det blir søtt.
Eller jeg kan…
Og du kan begynne å synge når du vil,
for dette er samme akkordprogresjon.
-Og jeg begynner med refrenget. -Ja.
Glad i deg. Greit.
-Eller tar vi… -Ja. Akkordprogresjonene.
Jeg vil ha deg på scenen lenge.
-Greit, så jeg venter. -Og så… Er ikke det…
Greit.
Så sier jeg: "Kan jeg ta synge den?"
"Du kan synge den."
"Jeg vil så gjerne."
"Greit, folkens, Taylor synger den."
"Synger den."
Så sier jeg: "Vet du hva jeg vil gjøre nå?
Siden du er her…"
Kan vi ta en høy en?
Vil du…
Jeg vet ikke om jeg…
Ingen kommer forresten til å høre noe, for alle vil skrike…
-Vet det. -"Please, please, please!"
Folk vil gå fra vettet.
Jeg følte meg som en idiot,
for da du sendte meg første versjon,
som var så genial,
forsto jeg ikke at det med kaffekøen…
-Kaffekøen og Espresso. -…passer med Espresso
før jeg satt i bilen hit, og jeg tenkte:
"Hun er så smart."
Men ja, det var et stort blondt øyeblikk.
Det tok meg en dag.
Men hva er sjansen for at den har samme rytme…
-Vet det. -…og samme toneart?
-Så jeg får en telefon… -Slutt.
…setter den på høyttaler
og holder den opp til mikrofonen og ringer.
Og du er under scenen med en telefon…
-Slutt. -…og sier…
-Hallo. -"Hallo" eller…
Jeg sier hei på en eller annen måte.
Så sier jeg: "Du, jeg opptrer akkurat nå."
"Spiller du ikke konsert nå?"
-Ja! -"Er du ikke midt i en konsert?"
Jeg ser på live-strømmingen. Dette er så merkelig.
Bare si: "Spiller du ikke konsert i New Orleans akkurat nå?"
Jeg sier: "Angående det.
Jeg sang nettopp refrenget på Espresso,
og publikum sang så høyt at jeg bare måtte fortelle deg det."
"Så kult. Jøsses."
-Seriøst? -Hva gjør du?
Hvorfor er du ikke her hos oss? Hva gjør du nå?
Jeg er åpenbart… Jeg er på en berg-og-dal-bane.
Et sted der alle skriker så høyt.
Skulle ønske jeg kunne være der.
Ja, det er rart. Jeg er også et sted der folk skriker veldig høyt.
Rart.
Jeg bare… Her er greia, Sabrina.
Er det noen sjanse for at du kan gå av berg-og-dal-banen,
ta på noen klær
og bare komme ned til stadion en liten stund?
Dæven.
Hvor lang…
Cirka hvor lang tid vil det ta deg?
Antakelig fem sekunder.
Greit, sees snart. Glad i deg. Ha det!
Sabrina er et stjerneskudd.
Hun er så smart. Hun vet nøyaktig hvordan hun underholder folk
på den måten de ønsker i øyeblikket hun er i.
Hun kjempet mot seg selv om listetoppen hele sommeren.
Og når du ser det skje, tenker du bare: "Kom igjen!
Fly høyere!"
Og det er enda kulere når en slik kommer tilbake
og velsigner oss med magien sin.
Hei!
Heia!
Ja, Whyley!
Tiden er faen meg inne!
-Jeg er nervøs. -Tiden er inne!
Jeg må si at denne jobben er temmelig skremmende.
På grunn av størrelsen.
Så mange øyne på deg.
Spillestedene våre rommer nesten 100 000 hver kveld.
Jeg kan ikke tro at dette skjer. Jeg blir kvalm!
Hvis jeg tenker for mye på hva denne turneen er
og hvor stor innvirkning den har,
blir jeg full av angst og frykt.
For høylytt.
Det skjer.
-Kom igjen! -Kom an.
Jeg vil bare representere Taylor godt.
Vi er forlengelser av henne i denne jobben.
Jeg vil bare videreformidle det hun prøver å si.
Og vise den integriteten.
Da Taylor ga meg muligheten,
ble jeg så beæret…
Jeg ble så beæret av at hun var med på det,
at hun stolte på at jeg kunne hoppe inn i siste øyeblikk.
Men jeg er enda mer beæret over at jeg får dele scene med en som
ser meg.
Og ikke bare ser meg, men hyller meg.
Hun så bort på meg.
"Er du klar?" Og hadde verdens største smil
og beste glimt i øyet.
Det er ikke ofte en mannlig danser
får steppe inn i en kvinnerolle
og får lov til å skinne så mye han vil i den rollen.
Jeg vil være det eksempelet for noen,
hvem som helst, mann, kvinne, ikke-binær.
Jeg vil at de skal føle seg sett slik jeg følte meg sett av Taylor.
Det er utrolig at byer blir forvandlet til
noe som bare dreier seg om fansen
som kommer til konsertene.
Det forbløffer meg.
Det er absolutt et sikkerhetsnett eller en boble
vi er innhyllet i…
DANSER
…og inni er et lykksalig fenomen vi får dele.
Folk har en spesiell opplevelse
når de synger og danser
og hører på låter noen vokste opp med
og andre noen nettopp har falt for,
og det gir dem spesielle øyeblikk
de aldri kommer til å glemme.
TAMIYA LEWIS DANSER
Jeg tror turneen skaper god energi.
Uansett hvem du er og hvor gammel du er.
Det er bare en annerledes turné.
Godheten og gleden hun tilfører arbeidsplassen…
SAM MCWILLIAMS DANSER
…er enestående, og påvirker oss alle.
Gracie tekstet meg: "Jeg vet du er høy,
men se på dette."
Jeg er på siden av et hotell en million meter høy.
Jeg har denne spøken, og derfor skrev jeg Anti-Hero.
Jeg er en kvinne på 1,78
som blir forfulgt av en 150 meter høy
monsterskygg
Og dette monsteret velter bygg
og
skaper totalt kaos.
Og meg så stor på et hotell
får meg til å tenkte: "Slik føler jeg meg av og til."
Vi spiller tre kvelder i Indy.
Og det blir siste Eras Tour-forestilling i USA.
Og det er fem dager før presidentvalget.
Det ene jeg kan gi folk, er en tilflukt.
Som om ingenting kan eller bør plage noen av oss,
og ingenting vil det i tre og en halv time.
Jeg er glad jeg vil ha gitt
hundre prosent femininitet
og håp og tro og svette og innsats, for
det er jobben.
Så kan jeg tilby Trav
å sitte med familien min?
Ja, det er en god idé.
Så mange de vil.
Ok, jeg sier hele gruppen eller alle han kommer med.
Hva er låtene i kveld?
Jeg tenkte
jeg kunne ta The Prophecy inn i This Love.
Og Maroon inn i Cowboy Like Me.
Høres fantastisk ut.
Forhold på turné har alltid vært noe
jeg har slitt med, for det virket alltid som turneen
tok noe vekk fra forholdet.
Jeg klarte ikke å gjøre begge deler
og ta meg av begge samtidig,
selv om jeg prøvde og prøvde.
Det har på en måte vært et dynamisk skifte med Travis,
for det er sjokkerende hvor mange likheter det er
i jobbene våre og hvordan vi ser på dem og hvordan vi ser på hverandre.
Vi har begge jobber der vi går ut på et stadion
og underholder folk i tre og en halv time,
han betydelig mer voldelig enn meg,
men han har ikke høye hæler.
Det er lidenskapen vår,
og vi har jobbet mot dette siden vi var små.
Så jeg trodde aldri jeg ville møte
en med samme ambisjoner.
Der.
Travis har tre spillere på seg.
Fordi han er spesiell.
FYSIOTERAPEUT
Og jeg innser at med ham i livet mitt
som passer perfekt til meg,
kan de to lidenskapene sameksistere og faktisk drive hverandre.
Ja! Herregud.
-Ja! -Ja!
Første.
Herregud!
Ja! Det gikk fort.
-Han er på bakken. -Det var pent.
Herregud, han er…
Kom igjen!
Vi elsker å heie på hverandre.
Det er rått.
Det er så morsomt å stå på scenen
og se tusenvis
av Kansas City Chiefs' 87-trøyer.
Om noen hadde vist meg
at publikum skulle se slik ut om et år
før han kom inn i livet mitt,
ville jeg bare sagt: "Hvorfor er det så mange fotballtrøyer der ute?"
Det er merkbar forskjell i måten publikum ser ut på.
Jeg sverger på at hver tolvte person har på seg trøyen hans.
Fansen elsker Travis,
og jeg tror det er fordi de merker at han elsker dem også.
Han elsker bare alle mennesker.
Travis er veldig komfortabel med konseptet om et stort liv,
for han har et.
Og ikke motvillig, han er veldig komfortabel med det.
Jeg tror det er måten han behandler meg på.
Det er veldig tydelig.
Og jeg tror det er én av grunnene til at fansen er så forelsket i ham,
for det bør de være.
Han er veldig elskelig.
Tay-Tay!
-Ja! -Ja!
Alle om bord!
Pass hodet.
For det første, om noen hadde sagt
at mitt mest meningsfulle forhold
ville begynne med en mann som sa han ble dritsur for
at jeg ikke ville møte ham…
Utrolig.
Det var så gøy.
Oversatt av: Gry Viola Impelluso