Keď sme včera dohrali posledný večer na londýnskom štadióne Wembley,
všetci sme mali pocit uspokojenia.
Zažili sme toľko výnimočných momentov…
ktoré mi pripomínajú, čo taký koncert dokáže urobiť, ak do toho idete naplno.
A znova, je jedno, aké veľké je to turné, je to obrovská, masívna vec.
Je za tým kopec práce.
Je to výzva, je to dobrodružstvo,
a je to tak pre každého jedného na tomto turné.
Každý večer, je jedno, čo sa deje,
robíme všetko, čo je v našich silách, aby sme vás ohromili.
Pre turné som mala jeden cieľ. Nechcela som, aby fanúšikovia odchádzali
a mysleli si, že im tam niečo chýbalo.
Vždy som sa snažila
dať fanúšikom niečo, čo nečakajú.
Keď sme dokončili prvú polovicu turné,
fanúšikovia vtedy nemali ani poňatie,
že tvorím úplne nový album, THE TORTURED POETS DEPARTMENT,
a že uprostred toho, ako som vydávala album,
potrebovala som všetkých pri vytváraní úplne novej éry
zaradenej do koncertu, aby predstavovala ten album.
Toto je fakt zábava.
- Hráme divadlo. - Hej.
A to všetko v úplnej tajnosti
počas krátkej pauzy medzi ázijským a európskym turné.
Máme zvuky z Fortnight, ktoré nemáme na synťáku?
Alebo dáme radšej struny?
Znie to ako kapitola na vyššej úrovni.
Postavili sme si toto prísne tajné skúšobné zariadenie,
kde sme riešili zoznam skladieb.
Poďme. Who's Afraid? Časť z Down Bad.
Asi verš a refrén alebo predrefrén a refrén.
To by mohlo byť ono.
V každej skladbe som robila priam chirurgické úpravy,
až tak že: „Tieto skladby,
„ale vyhodíme premostenie a tento druhý verš.“
A potom…
Aby sme tak do koncertu mohli vtesnať toľko skladieb.
A! A!
A dvakrát takú silu…
Asi sa nervovo zrútim
- pri tej skladbe. - Áno.
Bude to veľká zábava.
Dali sme dokopy úplne novú choreografiu.
Učili sme sa choreografiu len tým, že sme to počúvali v hlave,
nedalo sa hrať tú hudbu v reprákoch, keďže tie skladby ešte nevyšli.
Prvý riadok je: „Did you really beam me up?“
Chcem, aby na mňa reflektor zasvietil, akoby to bola…
Mimozemská loď.
Presne takto, ako šialené mimozemské svetlo.
- A potom… - Potom neviem…
Hej!
Hej.
Úplne sa zmenilo poradie kapitol.
Vlastne sa musím preučiť celý koncert.
Je šialené rozložiť koncert na kúsky
a potom ho znova zložiť v inom poradí.
Myslím, že radšej sa budem cítiť takto,
keď som trochu zmätená, ale radšej ako…
- keby som šla na autopilota. - Hej.
Koncert, ktorý sme odohrali v Ázii, už viem aj zo spánku.
Najskôr sme všetci: „Bojíme sa zmeny,“
- no potom si povieme: „Zvládneme to.“ - Hej, ale sme tu.
Lebo celý náš život prijímame výzvy.
Panebože. Bolo to riziko. Mohlo to skončiť katastrofou.
Existovalo riziko, že by to mohlo pôsobiť tak,
ako by sme to tam nasilu vsunuli,
že ľuďom sa nebude koncert páčiť tak, ako sa im páčil ten starý.
Prisámbohu, keby ľudia na nete napísali:
„Chýba mi starý koncert,“ povedala by som:
„Panebože, nemáte ani tušenia, aké to bolo ťažké.“
Budeme sledovať 45 000 ľudí,
ako zažívajú niečo, čo ešte nikto pred nimi nevidel.
Ideme odohrať náš prvý koncert
novej verzie v Paríži.
Diváci nemajú ani tušenia, že sme pridali úplne novú sekciu
a poprehadzovali skladby. Veľmi sa na to teším.
Som rada, keď tajomstvo prekvapí.
Keď sme v Paríži uviedli náš nový koncert,
bolo to ako za odmenu, lebo…
celé to tajomstvo,
celá tá naša námaha počas nášho jediného voľna sa vyplatila,
lebo fanúšikovia boli nadšení.
Bolo to dynamické nové doplnenie koncertu.
Ako sa blíži posledný koncert v Londýne,
mám príležitosť
pridať k tomuto zážitku ešte niečo navyše.
Taylor chce posledný londýnsky koncert čo najviac okoreniť.
Povie: „Chcem, aby to bola bomba. Urobíme to na parádu.“
Chce skladbu Florida! zaspievať s Florence Welchovou.
Florence + The Machine.
Vždy som chcela zahrať pieseň Florida! s Florence,
odkedy sme ju my dve napísali.
A tak sa stalo, že sa jej v Londýne dalo prísť.
Z koncertu už nemáte žiadne stresy,
viete, ako to beží,
no zrazu príde skladbu Florida! zaspievať Florence.
Choreografiu treba doladiť k hudbe, k mechanickým prvkom,
pohybom na javisku a znovu začínate od piky.
Viem, že keď im poviem:
„Chcem zahrať Florida! s Florence,“
a chcem to urobiť pri kompletnej výprave.
Budeme to musieť tvorivo prediskutovať,
ale viem, že sa to dá urobiť,
lebo všetci tanečníci,
choreografi, vedúci výroby,
štáb, celá kapela,
každý jeden, ktorého tu máme, je ten najlepší v celom priemysle.
ŠESŤ DNÍ PRED VYSTÚPENÍM „FLORIDA“
Je to vlastne zábava.
Musíme naskúšať tú skladbu.
Robíme to, čo obvykle robíme v pohodlí štúdia,
na ceste, no súčasne sa to snažíme udržať v tajnosti ako prekvapenie.
Je to štadión bez strechy, takže vonku sú fanúšikovia,
musíme vypnúť amplióny,
musíme to robiť potichu.
Vyžaduje si to kopec práce navyše,
aby sme to udržali ako prekvapenie.
Niečo vám poviem.
Potrebujem oddych, už len keď nad tým premýšľam,
ale bude to stáť za to, keď sa nám to podarí.
Pri zvukovej skúške programujete zvuky.
Tanečníci si hľadajú miesto na trénovanie choreografie,
aby ľudia nezistili, čo sa deje.
MANDY MOOREOVÁ CHOREOGRAFKA
Ani sa nenazdám a som v nejakej tanečnej sále
s Amandou v hoteli asi o pol desiatej večer.
Možno potom…
- Možno sa pôjde odtiaľto. - Hej.
Florence sa objaví na…
- diagonále, čo povieš? - Hej.
Pokiaľ ide o choreografiu, požiadala som jednu kamošku, Emmu Stoneovú,
ktorá natočila veľa tanečných filmov:
„Ktorého choreografa by si mi odporučila?“
A ona na to: „Na zoznam si daj len jednu osobu, Mandy Mooreovú.“
Nikdy v živote
by mi nenapadlo, že sa ocitnem v rovnakej vete s Taylor Swift.
Vždy som bola veľký fanúšik, ale je to vtipné,
lebo robím skôr film a televíziu.
Vystúpenia umelcov fakt nerobím.
Ale rozumiem, že si ma zavolala,
lebo chcela niečo iné,
rada rozpráva príbehy. Jej piesne sú ako mini filmy,
takže keď ich počúvam,
vďaka textu a melódii sa mi v hlave rodia nápady
a potom začnem niečo vytvárať.
- Áno. - Je na tom niečo ako,
- „doparoma“, čo to… - Hej.
A potom sa to zrazu objaví.
Potom…
Hej, chceš urobiť…
Sedem. Krása.
Paráda, Amand. Krása. Ako raz, dva, tri…
Amanda Balenová, keď som ju prvýkrát videla…
A ideme.
…robila choreografiu pre turné. Nebola tanečníčka.
Jej prácou bolo ukázať mi, ako mám tancovať s tanečníkmi.
- Toľko ma inšpirovalo to… - Raz, dva, tri…
…čo robí ako umelkyňa.
Stále som hovorila: „Ty si taká hviezda, Amanda.“
Toto bol môj sen. Naozaj.
Snívala som o tom, že budem tancovať na takomto turné,
oveľa viac ako o Broadwayi alebo tak. Vždy ma to priťahovalo.
Ani som sa na ne vlastne nepozrela. Stále ich sem prihadzujem.
Začala som malými vecami,
potom som si zohnala prácu nadčas na turné Janet Jacksonovej,
čo bolo… Vždy som pre ňu chcela tancovať.
Bola som na turné so Céline Dionovou.
Čo som ešte robila?
Viac ako päť rokov som tancovala pre Lady Gaga.
Na turné sme boli päť rokov v kuse. Pracovala som na Glee,
čo bol istú chvíľu dlhodobo vysielaný tanečný seriál.
Bola to úžasná práca.
Potom som robila filmy, ako La La Land.
Vystupovala som asi na každom významnom oceňovaní s rôznymi umelcami,
bola som súčasťou mnohých turné.
No hoci chcete, aby to trvalo navždy,
tanečná kariéra netrvá večne.
Nároky na vaše telo nie sú udržateľné.
Ak sa takto spevníš, keď budeš robiť tie divoké pohyby,
pomôže ti to stabilizovať chrbticu…
Mám dve labrálne trhliny v bedrových flexoroch,
začalo sa to celé kaziť.
Tak som sa rozhodla, bolo to ťažké rozhodnutie,
že sa dôstojne rozlúčim
s kariérou profesionálnej tanečníčky
- a že budem skôr za oponou. - A potom pôjdem… po pravej.
- S rukou na krku… takto. - Dobre.
Pamätám si, ako som sa pýtala Mandy: „Ktovie, či by s nami Amanda tancovala,“
a Mandy na to: „Je na dôchodku.
„Tanečné topánky už dávno zavesila na klinec.“
V istom momente Mandy prišla za mnou a hovorí:
„Tim chce vedieť, či nechceš byť súčasťou koncertu.“
Na otázku o turné som sa najskôr zachichotala a povedala:
„To vôbec.“ Ani neviem, či by som to zvládla.
Angažovať sa v zákulisí a potom to tancovať na javisku,
to sú dve rozdielne veci.
Pochybovala som o svojich schopnostiach.
Bála som sa, že nebudem taká dobrá, ako keď som tancovala.
No napokon, hoci som sa veľmi bála,
bola to úžasná príležitosť.
Druhá šanca… Mám zimomriavky.
Bola to druhá šanca, ktorú väčšina ľudí nedostane.
Rátame túto skladbu na rýchlu osmičku.
Bude to raz, dva, tri, štyri, päť, šesť, sedem, osem,
raz, dva, tri, štyri, päť, sedem, osem.
Povie a päť, dva, tri, štyri.
Na päť je slovo „weed“
a vy urobíte niečo, ako keby ste spľaskli.
Hej.
A vystriete sa.
A na piatu z piatich.
Raz, dva, tri, štyri, päť, šesť, sedem, osem.
- Aby ste mali predstavu. - Hej.
A potom, ľudia… Počkať, pozrite!
Áno!
Ahoj, Dewey.
S Amandou sme boli včera v prázdnej tanečnej sále
a utrhli sme sa z reťaze. Ako idioti.
Mali ste nás s Amandou vidieť. Viete si predstaviť, je to normálne.
- Dobre. - Počkať.
S choreografiou je to vždy zvláštne,
lebo je to tak. Pred týždňom tá vec ani neexistovala.
Takže… presne. Už ste to robili?
Len nahrubo, ale…
Je to fakt skvelé!
Hovorím si: „Prečo to všetci spravili presne?“
Tanečníci sa stali sprievodom pre Taylor,
pre pódium a celý ten zážitok.
Je to veľmi dôležité a beriem to veľmi vážne.
Vždy som nervózna,
keď Taylor niečo ukazujem prvýkrát, lebo…
Chcem to urobiť dobre, urobiť ju šťastnou,
lebo… Veľmi si ju vážim. Milujem ju.
SKÚŠKY NA ERAS TOUR 2023
Prvýkrát som sa tak bála, keď som jej mala niečo ukázať.
Môžeme na to prísť spolu.
Ale našťastie, už od začiatku tohto celého
sme spolu fakt dobre komunikovali.
Urobiť tam pohyb ako taká čarodejnica. Spolu to vymyslíme.
V tejto časti sa vlastne musím vrátiť na javisko A.
Dobre.
Taylor predstaví svoje nápady, farby či predstavy
a myslím, že som vizuálne schopná pochopiť to, čo chce.
Chcem premostiť Rites of Spring, Florence Machine.
Páči sa mi to.
- Akoby nám to ovládlo telá! - Akoby sme sa
- načahovali a tak… - Super. Páči sa mi to.
Ako…
dievča v blázinci, nejaká lesná nymfa.
- Páči sa mi to. - Hej.
Áno, bola som nervózna?
Vždy som nervózna, potím sa.
Hovorím si: „Bože. Vymyslela som to správne? Nerozhodla som zle?“
Ahoj.
- Ako sa máš? - Dobre. Ty?
- Dobre. - Máš pravdu. Teším sa.
- Chceš si niečo pozrieť? - Rada.
- Florenceinu skladbu. - Treba slúchadlá?
- Spravíme to cez reprák. - Super.
Dobre, ste pripravení?
- Áno. - Áno.
Ideme na štyridsat-tri-nula-šesť.
Raz, dva, tri.
Vydržte, štyridsať-tri-nula-šesť a jeden doľava.
Prvé miesto.
- Perfektné. - Idete.
BPM klesá.
Idete.
BPM ide hore.
Idete.
Panebože!
Keď to bude tu, Taylor…
Potom môžete hrať tu.
A potom, áno.
Vymysleli sme túto vlnu.
- Bude to paráda, že? - Úplne.
Nepáči sa mi, že sa to deje bez nás.
Môžeme to urobiť skôr, ak chceš.
Nevedela som, či to bude…
Vzadu je to na parádu, no nikto sa na to nebude pozerať.
Nie, lebo sa budú pozerať na teba.
Až si prajem, aby sme tam s Florence boli s nimi.
- To by bolo úžasné. - Vieš, čo tým myslím?
Pôjde do toho. Len sa bojím, keď my budeme tu,
- ľudia sa nebudú pozerať. - Bude im to jedno.
A to ma trápi. A tiež si myslím, že Florence bude naozaj…
Bude súhlasiť. Áno.
Bude nadšená, že bude v tom mixe robiť skvelé veci.
Ako tu.
Áno.
Bolo by super, keby to šlo dolu…
A potom zase hore.
- Áno. - Úplne, však?
Potom sa to zdvihne súčasne
A bude to paráda a každý to uvidí
- Dobre. - Super.
Skúsme to ešte raz
a keď som to prebrala s Taylor,
môžem opraviť… Máme všetky prvky.
Musím ich prepracovať. Dobre? Skvelá práca.
- Vďaka. - Skvelá práca. Vyzerá to úžasne.
Keď vyberáte vystupujúcich na turné,
choreografi majú niekedy v hlave predstavu o tom,
že chcú konkrétny typ tela, konkrétny výzor,
že chcú len ženy alebo len mužov.
Ľudia môžu mať názor,
že všetko má vyzerať jednotne.
Ale to som pre The Eras Tour nechcela.
Mám pocit, že keď sa ako fanúšik pozriete na javisko,
ak uvidíte ľudí, ktorí vás či vašich priateľov zastupujú,
ľudí, ktorých vidíte vo svete,
je v tom oveľa viac emócií, cítite sa byť prepojení a silní.
Chcela som, aby si každý, kto sa pozrie na javisko, pomyslel:
„Vidím sa v ňom.“
Priestory, ako tie, ktoré okupuje Taylor,
„KAMERON SAUNDERS TANEČNÍK“
každý jeden večer,
Kiežby toho bolo viac.
Aj mimo zábavného priemyslu
je dôležité, aby vás ľudia videli, počuli a rozumeli vám.
Moje tanečné zázemie, mal som veľa učiteľov,
profesorov, ktorí neboli takí zdvorilí, najmä ohľadom mojej veľkosti,
že ak chcem byť profesionálny tanečník, musím schudnúť.
Pamätám si jeden konkurz,
kde mi riaditeľ spoločnosti povedal:
„Dobre a čo spravíme s tvojím telom?“
V živote sa vás niektorí ľudia snažia kritizovať.
Chcú, aby ste robili niečo iné
než to, čo milujete.
No potom sú tu milí ľudia, ktorí vás podporujú,
v mojom prípade je to moja mama a môj brat.
Je dôležité vedieť,
že pochádzam z rodiny, ktorá prekypovala láskou.
Moja mama veľa obetovala,
aby sme s bratom mohli toho veľa zažiť.
Môj brat sa tak zamiloval do športu.
Ja som si zamiloval tanec, a tak sme tréningy smerovali každý svojím smerom
naraz. Základná, stredná, vysoká
a bolo to…
Mám radosť z toho, že má úspech v tom, čo tak veľmi miluje.
Teraz hrá v NFL
a už som videl môjho brata hrať trikrát na Super Bowle.
Ja som skončil výšku
a myslel som si, že budem učiť tanec po zvyšok svojho života.
Spomínam si, že mi prišiel e-mail:
„Pozývame vás na uzavretý konkurz. Nemôžeme zverejniť meno umelca,
„ale choreografkou je Mandy Mooreová.“
V tom čase som nemal ani halier.
Volal som bratovi. Hovorím: „Počuj,
„neviem, o čo konkrétne ide,
„ale niečo mi hovorí, že tam musím ísť.“
A on na to: „Dobre, zariadime to.“
A kúpil mi letenku.
KAMOV POHOVOR
Keď prišiel na konkurz, hovorím si: „Je kúzelný.“
Je skvelý tanečník. Jeho úsmev je ako 1 000 wattov.
Je fakt dobre vyškolený.
Predstavuje presne tú dušu, akú podľa mňa
títo ľudia musia mať.
Kam je ako slniečko,
nielen na javisku, ale všetkým na turné robí dobrú náladu.
Je sám sebou.
Nechcem tanečníkov, ktorí zapadnú.
Je mi jedno, že pútajú pozornosť. Chcem, aby pútali pozornosť.
Chcem, aby ste mali pocit, akoby ste videli
na javisku celú skupinu individuálnych hviezd.
A…
vedomie, že takéto miesta pre mňa existujú,
ktoré mi umožňujú byť naplno sám sebou,
s tým všetkým, čo v tomto tele ponúkam tak, ako to existuje práve teraz,
mám pocit, že som na svojom vlastnom Super Bowle.
Nevyšla som z hotelovej izby. Takže áno.
Zobudila som sa s mačkou na hlave.
Prenajmem ti na čas dodávku.
Ránko.
Ahoj.
Ako sa pomaly blíži koniec turné,
Taylor pripravuje bonusy pre každého tanečníka, hudobníka a člena štábu.
Deň odovzdávania bonusov je dôležitý, pretože vytvoriť precedens
pri The Eras Tour je pre mňa naozaj dôležité,
lebo ľudia, ktorí pracujú a sú na cestách, ak turné zarobí viac,
dostanú väčší bonus.
A títo ľudia fakt makajú
a sú v tom, čo robia, najlepší.
Každému jednému členovi štábu som rukou napísala odkaz.
Trvalo mi o pár týždňov,
ale je to zábava písať odkazy. Je zábava…
Premýšľať nad životmi ostatných, kam sa po turné vrátia,
na ten čas, čo boli mimo, na deti, ktoré nevideli,
lebo boli preč celé mesiace,
chcem, aby to pre nich stálo za to.
Mám pocit, akoby bolo vianočné ráno. Konečne im za to celé poďakujem.
Milujem deň odovzdávania bonusov.
- Dobre. - Panebože…
- Každý má vlastnú taštičku… - Zlatko.
…a napadlo mi, že ich môžeme porozdávať.
Ukáž mi tú… voskovú pečať.
Každú jednu si zalepila voskom?
- Hej. A… - Robíš si srandu.
Skoro museli prísť hasiči.
Toto ti chcem ukázať.
Šiesti zvukári si dali spraviť toto tetovanie.
Je tam: „Cruel Summer, 152 koncertov.“
Panebože.
- Neviem… - To je šialené.
…či si spomínaš, ale na Reputation
- si dali vytetovať hada. - Prečo je tam smrtka?
Nemám potuchy.
Musí to vyzerať desivo. Nemôžu si dať vytetovať…
Sedí to k ich…
…tetovanie motýľa a mačičky.
Myslím, že to znamená, že 152 koncertov ich takmer zabilo,
ale že to prežili.
- Bože, to je ono. - To tým chceli povedať.
- Taká je realita. Ježiši. - Hej.
- Hneď prídem. - Zbavím sa tých tašiek.
- Vyzerá to ako vrecká na dôkazy. - Máš tie s číslami?
To je paráda.
- Sedem, sedem, päť, šesť, sedem, osem. - Raz, dva, tri, štyri.
- Hej, dobre. - Poďme na to.
Každý má na kartičke rovnaký odkaz.
Dúfala som, že si ich otvoríte.
Ale skôr, ako sa na to pozriete,
chcela som vám povedať, ľudia, že táto časť turné
bola ťažšia než čokoľvek iné, kde som kedy naživo vystupovala.
Šli ste do toho s takým nadšením,
zvedavosťou a veľkou… odhodlanosťou.
Ale prejavili ste obrovského ducha, divákom ste sa celí odovzdali,
každý jeden večer ste ma tým dostali.
Turné dopadlo naozaj dobre vďaka našej usilovnej práci.
- Takže si teraz prečítajte… - Fajn…
…tento odkaz.
„Taylor Swift.“
Dobre.
„Najdrahší Kam, precestovali sme svet, ako sme si to naplánovali.
„Ohromili sme davy, no chýbala nám rodina.
„Moju hlbokú vďačnosť nedokážu vyjadriť žiadne financie. Ale tu máš…
„…dolárov ako poďakovanie. S láskou, Taylor.“
Taylor Swift darovala ohromný bonus 197 miliónov dolárov účinkujúcim a štábu
Veľmi. Veľmi vás ľúbim.
Veľmi ťa ľúbime. Toto je šialené.
Jej otec odovzdal šeky naším vodičom,
odovzdal im rukou písané listy od Taylor. Je to neuveriteľné.
Poznám vodičov, čo jazdia na turné, tak som sa spýtal:
„Umelci bežne odovzdávajú takéto veľké bonusy?“ Nevídané.
Taylor Swift prekvapila štáb Eras Tour ohromujúcimi bonusmi
Čo sa deje, Max?
MAX HOLMES ASISTENT VÝPRAVY
Nemá slov od dojatia.
Preboha, potrebuješ objať?
- Si v pohode, synak? - Asi omdliem.
Poď sem.
Veľmi vás ľúbim.
Pri tej prvej chôdzi by bolo fajn,
keby si šla na začiatku pomaly a potom sa otočila.
Dobre.
Všetci robia to, v čom sú dobrí.
Dlho mi trvalo, kým som sa vôbec dostala do choreografie.
Mandy vie, ako na to,
aby ma tú choreografiu naučila z lyrickej perspektívy.
Ako si robila tie malé krôčiky?
Hej, sú to len kroky.
Začneš tým…
Dobre. Presne tak. Máš to.
Nepočítam si osmičky.
Učím sa tancovať podľa slabiky textu skladby,
ku ktorej si priradím pohyb.
Inak sa to neviem naučiť, už som to skúšala.
Nevedela som, či to má byť…
Sing it
Potom ukážeš na nich alebo zaspievaš…
- Presne tak som to myslela. - Hej.
Prepáč.
Vyjsť tam a naučiť sa choreografiu za pol hodinu,
nezabudnúť, kde mám stáť, postaviť sa na miesto,
tam príde tanečník a vtedy sa postaví vedľa mňa,
pred 90 000 ľuďmi,
môj mozog by vybuchol.
Je to absolútna výzva.
Nehovoriac o tom, že celý čas pri tom
spieva a robí to všetko naraz.
Pripomína to tri a polhodinové žonglovanie.
Naučiť sa choreografiu,
nie je to len urobiť krok, aby som mohla urobiť ďalší.
Je to celé veľmi vizuálne, z opisného hľadiska mi to dáva zmysel.
Je to zaujímavé aj z toho hľadiska,
že toto je tím expertov.
A preto musím byť neustále v strehu,
sústrediť sa a koncentrovať.
Je to jeden z tých prvkov,
keď je takýto typ tlaku privilégiom, lebo…
oni sa nemýlia, tak sa predsa nemôžem mýliť ja.
Dobre, takže sa cítim fajn.
- Dobre. - Je okej, ak…
Zajtra to skúsime s Florence,
- takže si to vyskúšame s ňou. - Super.
Sme radi, že sa…
- Je to úžasné. - Vďaka, Taylor.
Myslím, že to bude výnimočné.
Skvelá práca, ľudia.
Vďaka za pesničku.
- Hej. Vieš… - Áno!
Hej. Ste úžasní. Je to moja jediná práca.
Teším sa, že ten koncert znovu uvidím.
- Hej. - Šofér sa ma spýtal:
„Prvýkrát na koncerte?“
- Ja že: „Nie.“ - Nie.
- Hej. - Ja…
KAMOVA MAMA
Koleno je už lepšie.
A nechcem už byť na vozíku.
Na chvíľu ho potrebujem.
- No… - Dostať sa tam.
- Ale chcem tancovať. - Povedz im to.
Poviem im to. Lebo sa budem cítiť ako pokrytec,
ak sa posadím v časti pre vozičkárov a potom začnem trsať.
Myslím, že prídu
- a vezmú mi vozíček. - Čo začneš?
- Trsať. - A tak sa budeš hýbať?
Nejako tak.
- A keď… - Niekedy kmitám takto.
Niekedy sa točím.
A keď…
- Kedy takto tancuješ? - Stále. Veľa prvkov.
A veľakrát tancujem aj vašu choreografiu…
Je to takto.
Niečo…
Presne tak to robím.
- V Shake It Off. - Hej.
Aj ten pohyb robím.
Presne. To je moja pesnička.
Tú milujem.
Táto skúsenosť bola úžasná.
Pre mňa.
V pohode.
Videl som, koľko si sa pre nás obetovala.
To nič.
Toľkokrát,
aby sme mohli robiť to, čo teraz robíme.
A nasledovať tie sny
- s každým kúskom z nás… - Áno.
…áno…
Som rád, že to môžeš vidieť.
Hej.
Lebo Khalen a ja môžeme robiť to, čo milujeme,
na skvelých miestach…
Je to vďaka tomu, že nás veľmi ľúbiš.
Je to tak.
A ja…
Som rád, že môžeš takto vidieť…
ovocie svojej práce.
A vždy ťa chcem mať
na týchto miestach pri sebe,
aby si to so mnou oslávila.
Lebo hoci som tvrdo makal,
je mi veľmi jasné a dobre viem,
ako tvrdo si pre nás makala ty, aby sme sa tomu mohli venovať.
Preto sa čo najviac snažím
- o teba dobre postarať. - Ja viem.
- Ľúbim ťa, synček. - Ľúbim ťa.
- Hej. - Bude to dobrý koncert.
- Ja viem. - Užiješ si to.
Budem tancovať. Viem.
Ahoj!
Si tu! Tak si prišla.
- Ahoj. - Ja som Mandy.
- Toto je Florence. - Páni.
- Je mi potešením. - Veľmi ma teší.
Ahojte, videla som ten posledný koncert a bolo to úžasné.
Ľudia, toto je Flo,
- toto sú tanečníci. - Teší nás.
Bude to úžasné.
- Je to obrovské. - Šialené, však?
- Je to obrovské. - Fakt je.
Fakt áno. Treba pokryť veľkú plochu.
Uvedieme ťa a potom
choreografia je taká,
že niečo urobíme a to ich nabudí.
Niečo ako: „Florida,“
a oni zareagujú…
Už som vystupovala na veľkých pódiách, ale toto nie je…
Myslela som, že sa ukážem a budem sa pohybovať okolo,
ako to robím na svojich koncertoch.
Vyjdem na pódium a pobehujem… Len tak pobehujem.
Objavíš sa cez zadnú plošinu, ale uvidíš to…
Ešte som nástup cez plošinu nemala.
- Nie? Je to zábava. - Plošina pre hviezdy.
Užiješ si to.
Keď som prišla, hovorí:
„Toto je tvoja choreografia.“
A ja: „Počkaj, som zmätená. Ja také veci nerobím.“
A napadlo mi: „Toto poseriem.“
- Pripravené? Raz, dva, tri, oddelíte sa. - Raz, dva.
Dobre. Idete dobre.
Super, dobre.
A teraz, toto je Karen.
Ahoj, Karen.
A Nat a za tebou je Tamiya a Raph.
Takže ste v bezpečí.
Začne sa to dvíhať na „So I did my best“.
- Super. Dobre. - Takto sa oprie…
Ak ti to nevadí, oprie sa o teba.
- Hej. - Hlavu si položí takto.
A bude fajn, keď sa potom dotkneš jej hlavy.
Keď sa bude spievať tá veta o telách,
- čo kedy boli na mojom tele. - Hej.
To dáva zmysel.
Dobre.
Krása.
Zdvihnite ruku. Krása. Nie, prepáč. Na…
„Is that a bad thing to say in a song?“
Prepáč. Na „Sink into the swamp“ je ruka ešte dolu.
- Áno. - Áno, dobre.
Sink into the swamp.
Pesnička, hore.
- Rozumiem. - Dobre, fajn.
Teraz začnete vlnu.
Krása.
Znova na stred. Spravíte to znova.
Aká paráda.
Sme si podobné v tom, že sme veľké osobnosti, no jemné duše,
preto si tak dobre rozumieme.
Z vonkajšieho hľadiska je to fakt veľké,
ale keď sme tam spolu,
správame sa ako pojašené baby.
Keď som videla ten koncert,
najkrajší na tom boli diváci.
Všetka ta ich láska a energia.
- Hej. - Bolo to ako…
Všetky tie dievčatá
v tých šatách, ako tancovali.
- Hovorím si: „Toto je úžasné.“ - Je v tom veľká radosť a…
Ženskosť, za ktorú…
- Sa netreba hanbiť. - Áno. Nie. Bolo to krásne.
Hej.
Natalie a Odee stoja rovno tu.
Pôjdeš dozadu, dve dievčatá
a potom sa tu objavia stopy tvojich nôh.
Pôjdeš do stredu.
A otočíš sa smerom dopredu.
A potom ťa vezmeme dolu.
A bude tu Dewey, ktorý ťa na konci odvedie, dobre?
Panebože, to bude sranda.
- Môžeme? - Áno, rada by som…
Taylor, prejdeme si to od vyvýšenia plošiny?
Nie, toto stačilo.
Vieš si to predstaviť? Povedať:
„Florence, veľa šťastia. Bude to super.“
- Hej. Budeš určite v pohode. - Hej.
Dobre, skúsime si to?
Dobre.
Áno, Florence!
Dobre, pripravená ísť dolu?
Poďme na to! Môj prvý zostup plošinou.
A nebude vadiť, ak ťa budem navigovať
- a poviem: „Choď vpravo“? - Vôbec.
- Dobre, super. Paráda. - Čože!
Nie, braček.
HRDO S TEBOU od Shepherd's Bush Empire 6. a 7. mája 2009
Londýn,
štadión Wembley,
moja priateľka Florence vás prišla prekvapiť.
Čo na to poviete?
Prvé vyzdvihnutie na tej plošine
bolo ako pristátie na Marse.
Pretože osvetlené javisko som ešte nevidela. A ten zvuk divákov.
Bolo to naozaj výnimočné.
Zvonku vám to príde ako taký kultúrny moment
a zrazu ste toho súčasťou zvnútra.
Bolo to vzrušujúce, ale fakt zábavné,
no úplne desivé.
A Taylor je moja priateľka
a poznám ju ako veľmi príjemnú osôbku,
no keď som vystúpila z plošiny, hovorím si:
„Panebože, veď to je Taylor Swift.“
Štadión Wembley,
teraz spravte čo najväčší hluk pre národný poklad,
výnimočnú Florence + The Machine.
Kedysi som z koncertov odchádzala
a videla ľudí na ich ceste domov a rozmýšľala som:
„Snáď dostali to, čo očakávali.“
„Dúfam, že dostali to, na čo si šetrili peniaze.“
Milujeme ťa, Taylor!
A cítim sa hrdo a spokojne,
lebo keď odchádzam z The Eras Tour, nikdy o tom nepochybujem.
Taylor! Taylor!
Vo vzduchu akoby vládla mágia.
Všetok ten lesk a trblietky,
konfety, dievčenské náramky a náramky priateľstva,
to celé je kúzlo the Eras.
Preklad titulkov: Barbora Belobradová