La sosirea ultimei seri pe Stadionul Wembley din Londra,
cu toții am simțit o mare satisfacție.
Am avut parte de multe momente speciale și…
îmi amintește ce efect poate să aibă un concert dacă dai tot ce poți.
Deși, oricât de bun ar fi un turneu, e un proiect de o anvergură extraordinară.
E muncă grea.
Asta e provocarea, asta e aventura
și asta fac toate persoanele care participă la acest turneu.
Seară de seară, orice s-ar întâmpla,
facem tot ce ne stă în putere ca să vă dăm pe spate.
EPISODUL DOI
Obiectivul meu pentru The Eras Tour a fost ca fanii să nu plece
cu gândul că au ratat ceva.
Mereu am încercat
să le ofer fanilor ceva neașteptat.
Când am ajuns la jumătatea turneului,
fanii nu știau la acea vreme
că lucram la un album nou, THE TORTURED POETS DEPARTMENT,
și, în vâltoarea lansării albumului,
a trebuit să ne mobilizăm toți ca să creăm o nouă Eră
pe care s-o includem în concert, să reprezinte acel album.
Ce distractiv!
- Facem teatru. - Da.
Am făcut asta în secret,
într-o mică pauză între Asia și Europa.
Există sunete din Fortnight care nu sunt făcute cu sintetizatorul?
Sau alegem instrumente cu coarde?
Pare un capitol foarte elevat.
Am construit un centru de repetiții ultrasecret
pentru a stabili lista de piese.
Notează: „Who's Afraid?” Puțin din „Down Bad”.
Probabil o strofă cu refren sau secțiune de tranziție cu refren.
Asta ar putea fi.
Făceam ajustări de detaliu la fiecare melodie
și ziceam: „Aceste melodii,
„dar fără punte și fără a doua strofă.”
Și apoi…
Asta ca să putem include atât de multe melodii în concert.
Și!
Și de două ori mai tare pentru…
O să am o cădere psihică
- …în timpul piesei. - Da.
O să fie foarte distractiv.
Apoi am pus la punct o coregrafie complet nouă.
Am învățat coregrafia doar fredonând versurile în minte.
Nu puteau pune muzica pe difuzoare deoarece încă nu se lansase.
Primul vers este: „Chiar m-ai înălțat?”
Vreau să lumineze un proiector deasupra mea, ca și cum e…
Nava extraterestră.
Direct în această lumină extraterestră.
- Și apoi… - Nu știu…
Da!
Da.
S-a schimbat complet ordinea capitolelor.
Așa că am învățat din nou tot concertul.
E o muncă titanică să demontezi toate componentele
și să le pui la loc într-o ordine diferită.
Da, și cred că prefer să mă simt așa,
confuză, un pic…
- …decât să merg pe pilot automat. - Da.
Pentru că aș putea susține concertul din Asia și în somn.
Inițial, zicem toți că ne e frică de schimbare,
- …dar apoi ne descurcăm. - „Da, dar suntem aici.”
Pentru că toată viața am acceptat provocări.
Doamne, ce riscant a fost! Putea să fi ieșit foarte rău.
Exista pericolul să pară
că am grăbit lucrurile
sau ca oamenii să nu agreeze noul concert la fel de mult.
Jur, dacă aș fi văzut că oamenii spun:
„Îmi e dor de vechiul concert”, aș fi zis:
„Doamne, habar n-aveți cât de greu a fost de realizat.”
O să vedem 45.000 de oameni
care trăiesc ceva ce n-au mai văzut.
O să ținem primul concert
în noua lui formă la Paris.
Publicul nu știe că am adăugat o secțiune cu totul nouă
și că am rearanjat lucruri. Sunt foarte entuziasmată.
Îmi place să țin secrete.
Când am avut premiera noului concert la Paris,
recompensa a fost enormă, pentru că…
toate secretele
și toată munca asiduă din singura noastră perioadă liberă au meritat din plin,
fanii au fost foarte încântați.
A fost o completare nouă foarte antrenantă pentru concert.
La ultimul concert din Londra
am avut ocazia
să le îmbunătățesc experiența chiar și mai mult.
Taylor vrea ca ultimul concert din Londra să aibă un impact cât mai mare.
A zis: „Vreau să sară scântei. O să-l facem cum trebuie.”
Vrea să cânte „Florida!!!” cu Florence Welch.
Florence + The Machine.
Am vrut să interpretez „Florida!!!” cu Florence
încă de pe vremea când am compus melodia.
Apoi s-a întâmplat să fie disponibilă în Londra.
Nu ai emoții în legătură cu concertul,
știi cum merge treaba,
și deodată Florence anunță că vine să cânte „Florida!!!”
Coregrafia se suprapune cu muzica, peste care vine automatizarea,
adică mișcarea scenei, iar asta înseamnă s-o luăm iar de la capăt.
Știu că, atunci când le spun
că vreau să cânt „Florida!!!” cu Florence,
vreau s-o fac cu aportul producției.
Știu că necesită sesiuni creative de brainstorming,
dar știu că se poate,
pentru că toți dansatorii,
coregrafii, scenografii,
echipa, întreaga trupă,
toți oamenii pe care îi avem sunt cei mai buni în domeniul lor.
CU 6 ZILE ÎNAINTE DE INTERPRETAREA „FLORIDA”
E amuzant.
A trebuit să repetăm piesa.
A trebuit să facem pe drum ceea ce facem de obicei în studio,
dar și să încercăm să păstrăm secretul până la momentul surprizei.
Era un stadion fără acoperiș, deci fanii erau afară,
așa că am oprit sistemul de sonorizare
și a trebuit să repetăm în liniște.
E nevoie de foarte multă muncă în plus
ca să păstrezi o surpriză.
Pe bune.
Îmi vine să mă culc doar dacă mă gândesc la asta.
Dar merită din plin când chiar ne iese bine.
Configurezi sunetele în timpul probei de sunet.
Dansatorii găsesc un loc în care să lucreze la coregrafie
fără ca oamenii să afle ce se întâmplă.
COREGRAFĂ
M-am trezit într-o sală de evenimente
dintr-un hotel, alături de Amanda, la ora 21:30.
Poate apoi…
- Poate că te retragi acolo. - Da.
Florence deschide…
- …pe diagonală? - Da.
Când vine vorba de coregrafie, am întrebat-o pe prietena mea Emma Stone,
care a avut multe scene de dans în filmele ei:
„Pe cine ai recomanda dintre cei cu care ai lucrat?”
Și a zis: „Trebuie să ai o singură persoană pe listă, adică Mandy Moore.”
N-aș fi crezut niciodată
că voi fi în aceeași propoziție cu Taylor Swift.
Mereu am admirat-o, dar m-am ocupat mai mult
de filme și de programe de televiziune.
Nu prea mă ocup de spectacole pentru artiști.
Acum înțeleg de ce m-a solicitat.
Voia să facă ceva diferit
și îi place să spună povești. Melodiile ei sunt ca niște scurtmetraje,
deci, când le ascult,
aud doar muzică și versuri care se contopesc cu ideile din mintea mea,
iar apoi încep să creez ceva.
- Da. - E ceva legat de asta.
- Acel „fuck” și… - Da.
Apoi, dintr-odată, totul prinde formă.
Apoi…
Da, vrei să…
Șapte. Frumos!
Super, Amand. Îmi place. Unu, doi, trei…
Prima dată când am văzut-o lucrând pe Amanda Balen…
Așa.
…se ocupa de coregrafia din turneu. Nu era dansatoare.
Treaba ei era să-mi arate ce să fac cu dansatorii.
- Mă simțeam extrem… - Unu, doi, trei…
…de inspirată de ceea ce făcea atunci când dansa.
Îi spuneam încontinuu: „Ești o vedetă pop, Amanda.”
Acesta a fost visul meu. Serios.
Am visat să dansez în concerte live și în astfel de turnee,
mai mult decât am visat la Broadway sau la orice altceva. Mereu m-a atras asta.
Nu m-am uitat la astea. Le tot arunc aici.
Am început cu lucruri minore.
Apoi am fost dansatoare de rezervă în turneul lui Janet Jackson,
ceea ce a fost… Mereu mi-am dorit să dansez pentru ea.
Am fost în turneu cu Celine Dion.
Ce am mai făcut?
Am dansat pentru Lady Gaga mai bine de cinci ani.
Am fost cinci ani în turneu. Am jucat în Glee,
care a fost un serial de dans de lungă durată.
A fost un rol minunat.
Am apărut în filme precum La La Land.
Am dansat la toate galele importante de premii alături de diverși artiști
și am luat parte la multe turnee.
Oricât ți-ai dori să dureze pentru totdeauna,
dansul nu este o carieră pe viață.
Presiunea la care îți supui corpul nu e sustenabilă.
Dacă poți să atingi forța asta când faci acele mișcări incredibile,
atunci, asta îți va stabiliza coloana, ajutându-te…
Am două rupturi de labrum la flexorii șoldului.
Lucrurile începeau să cedeze.
Am decis, deși a fost o decizie foarte grea,
să încep să mă îndepărtez tiptil
de meseria de dansatoare profesionistă
- …și să lucrez în culise. - Apoi merg… spre dreapta.
- Cu mâna pe gât… Încolo. - Bine.
Țin minte că am întrebat-o pe Mandy: „Mă întreb dacă Amanda ar dansa cu noi”,
iar Mandy a zis: „S-a retras.
„Și-a pus pantofii de dans în cui acum multă vreme.”
La un moment dat, Mandy a venit și mi-a zis:
„Echipa vrea să știe dacă vrei să dansezi.”
Prima mea reacție a fost să râd
și să zic: „În niciun caz.” Nici nu știam dacă pot să fac asta.
Una e să fii implicat în munca din culise și alta e
să dansezi pe scenă.
Mă îndoiam de abilitățile mele. Mă temeam
că nu mai eram la fel de bună ca în perioada în care dansam.
Dar, în cele din urmă, chiar dacă mi-a fost foarte frică,
a fost o oportunitate prea bună.
O a doua șansă… Mă trec fiorii.
A fost o a doua șansă pe care majoritatea oamenilor n-o primesc.
Ținem ritmul în opt bătăi rapide.
Va fi: unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt.
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt.
Și zice… Cinci, doi, trei, patru.
La „cinci” e cuvântul „iarbă”,
iar voi o să vă dezumflați puțin.
Da.
Și reveniți.
La „cinci”.
Unu, doi, trei, patru, cinci, șase, șapte, opt.
- Bun. Ca să vă faceți o idee. - Da.
Și apoi, prieteni… Uitați!
Da!
Bună, Dewey!
Aseară am fost cu Amanda într-o sală goală de evenimente
și făceam: „Da, e doar…” Ca niște idioate.
Trebuia să ne fi văzut. E ceva normal.
- Bine. - Stai!
Când vine vorba de coregrafie, mereu e ciudat,
pentru că e adevărat. Acum o săptămână, asta nu exista.
Deci… Exact. Ați făcut deja asta?
Le-am arătat în mare…
Extraordinar!
Mă gândeam: „De ce au făcut exact cum trebuie?”
Apoi dansatorii devin accesoriile lui Taylor,
ale scenei și ale întregii experiențe.
E un lucru foarte important și trebuie tratat cu mare seriozitate.
Mereu am emoții
când îi arăt ceva lui Taylor pentru prima dată, pentru că…
La urma urmei, vreau să mă descurc bine și să o fac fericită,
pentru că… O respect mult. O iubesc.
2023 - REPETIȚII TURNEU
Am fost îngrozită prima dată când a trebuit să-i arăt ceva.
Putem să-i dăm de cap împreună.
Dar, din fericire, încă din fazele incipiente,
eu și ea am comunicat foarte frumos.
Facem ceva vrăjitoresc aici. Împreună găsim o soluție.
De fapt, în timpul acestei părți, trebuie să mă întorc la scena A.
Bine.
Taylor îmi poate împărtăși gânduri, culori sau idei,
iar eu înțeleg ce își dorește din punct de vedere vizual.
Vreau să evoc ceva în genul celor de la Rites of Spring și Florence Machine.
Îmi place mult.
- Ne-a preluat trupurile! - Da, complet.
- Ne întindem și… - Super! Îmi place.
Da, un fel de…
Ca o combinație de fată de la un spital psihiatric cu o nimfă a pădurii.
- Îmi place. - Da.
Deci da. Dacă am avut emoții?
Mereu am emoții și transpir.
Mă gândesc: „Doamne, am luat decizia bună? Am greșit?”
Bună!
- Ce mai faci? - Foarte bine. Tu?
- Bun. - Ai dreptate. Abia aștept.
- Vrei să vezi? - Mi-ar plăcea.
- Dansăm pe melodia lui Florence. - Aduc căștile?
- Punem la boxe. - Super!
Bun, sunteți pregătiți?
- Da. - Da.
Bun. Puneți 43-06!
Unu, doi, trei.
Așteaptă, 43-06, și una la stânga.
Poziția unu.
- Îmi place mult. - Hai!
Tempoul s-a redus.
Hai!
Tempoul a crescut.
Hai!
Dumnezeule!
Apoi, oricând ar fi aici, Taylor…
Și voi puteți să cântați aici.
Apoi, da…
Am făcut acest val.
- O să fie tare, nu? - Foarte tare.
Nu-mi place că nu suntem acolo.
Îl facem mai devreme dacă vrei.
Nu știam dacă e…
E atât de spectaculos, dar nimeni nu se va uita.
Nu, pentru că se vor uita la tine.
Aproape că vreau ca eu și Florence să putem fi acolo, sus.
- Ar fi extraordinar. - Știi ce zic?
Ea e dispusă. Mă tem că, dacă eu și Florence suntem aici,
- …oamenii nu se vor uita. - N-o să le pese.
Și asta mă deranjează. Și cred că Florence o să fie foarte…
O să vrea. Da.
Sigur o să vrea să luăm parte la acțiune și la chestiile mișto.
Acolo.
Da.
Ar fi minunat dacă ar coborî la…
Și apoi se ridică.
- Da. - Nu-i așa?
Apoi se ridică în același timp
Și e minunat și toată lumea o să vadă
- Bun. - Super!
Haideți încă o dată!
Și acum, că am vorbit cu Taylor,
pot să repar… Avem toate elementele.
Acum trebuie doar să le reorganizez. Da? Bravo tuturor!
- Mulțumesc. - Bravo! Arată uimitor.
De cele mai multe ori, când cauți dansatori pentru turneu,
uneori, coregrafii își pun în minte
că vor o anumită conformație fizică, un anumit aspect,
că vor doar femei sau doar bărbați.
Oamenii pot să devină foarte fixați
pe ideea de uniformitate.
Eu nu mi-am dorit asta cu The Eras Tour.
Mi se pare că, în calitate de fan, atunci când te uiți pe scenă
și vezi persoane care te reprezintă pe tine, pe prietenii tăi,
pe oamenii pe care îi vezi în viața de zi cu zi,
se creează o legătură mai emoțională, mai profundă și mai puternică.
Am vrut să se uite toată lumea pe scenă și să-și zică:
„Mă văd pe mine în acea persoană.”
Spațiile ca cel pe care îl creează Taylor…
DANSATOR
…seară de seară
aș vrea să fie mult mai frecvente.
Chiar și în afara industriei de divertisment,
e foarte important să fii văzut, auzit și înțeles.
În cariera mea de dansator, am avut mulți profesori,
printre care unii care nu au fost amabili, în general legat de greutatea mea.
Spuneau că, dacă vreau să fiu dansator profesionist, trebuie să slăbesc.
Țin mine că am dat o probă,
iar directorul trupei mi-a zis:
„Deci ce facem în privința corpului tău?”
În viață, unii oameni vor încerca să te doboare.
Vor dori ca tu să faci altceva,
în loc să faci ceea ce iubești.
Dar sunt și oameni buni, care te susțin.
Pentru mine, aceștia au fost mama și fratele meu.
E important de știut
că provin dintr-o familie excesiv de iubitoare.
Mama mea a sacrificat multe
pentru ca eu și fratele meu să avem parte de experiențe.
Astfel, fratele meu s-a îndrăgostit de sport,
iar eu m-am îndrăgostit de dans și ne-am gestionat antrenamentele
în același timp, la gimnaziu, la liceu, la facultate.
Și a fost…
cea mai mare bucurie a vieții mele să-l văd că excelează la ceva ce iubește.
Acum joacă în NFL,
iar eu mi-am privit fratele jucând de trei ori la Super Bowl.
Am absolvit facultatea
și m-am gândit că voi fi profesor de dans pentru tot restul vieții.
Țin mine că am primit un e-mail în care scria:
„Se dă o probă cu circuit închis. Nu putem divulga numele artistului,
„dar coregrafa este Mandy Moore.”
Pe atunci îmi bătea vântul în portofel.
Mi-am sunat fratele și i-am zis: „Ascultă,
„nu știu ce e,
„dar ceva îmi spune că trebuie să fiu în acea sală.”
El a zis: „Bine, ne vom asigura că se va întâmpla.”
Mi-a cumpărat bilet de avion.
PROBA LUI KAM
Când a venit la probă, am zis: „E magnetic.”
E un dansator extraordinar. Are un zâmbet de 1.000 de wați.
E foarte pregătit.
Întruchipează ceea am simțit
că trebuie să fie acești oameni.
Kam e genul de persoană care luminează
nu doar scena, ci întreaga atmosferă din turneu.
E foarte autentic.
Nu vreau dansatori pierduți în peisaj.
Nu-mi pasă dacă atrag atenția. Vreau să atragă atenția.
Vreau să simțiți
că ați văzut pe scenă o trupă întreagă de vedete individuale.
Acum…
știind că genul acesta de spații există pentru mine
și că-mi permit să fiu cea mai autentică versiune a mea,
cu tot ce am de oferit în acest corp, în starea sa actuală,
mă simt ca la propriul meu Super Bowl.
N-am ieșit din camera de hotel. Deci da.
M-am trezit cu o pisică în cap.
O să-ți aduc o dubă închiriată.
'Neața!
Bună!
Se încheie etapele turneului,
iar Taylor pregătește bonusuri pentru fiecare membru al echipei.
Ziua bonusurilor e foarte importantă, pentru că e foarte important pentru mine
să creez un precedent cu The Eras Tour.
Cu cât turneul încasează mai mulți bani, cu atât cei care muncesc
în deplasare primesc bonusuri mai mari,
iar acești oameni muncesc din greu
și sunt cei mai buni la ceea ce fac.
Așa că fiecare persoană din echipă primește o scrisoare scrisă de mine.
Mi-a luat câteva săptămâni,
dar e distractiv să scriu scrisorile. E distractiv
să mă gândesc la viețile la care se vor întoarce fiecare dintre ei,
la timpul liber pe care-l vor avea, la copiii pe care nu i-au văzut
deoarece au fost plecați luni de zile. Iar asta face
ca totul să merite pentru ei.
Mă simt ca în dimineața de Crăciun când, în sfârșit, am ocazia să le mulțumesc.
Îmi place ziua bonusurilor!
- Bine. - Vai…
- Fiecare e în punguța lui… - Dragă…
…și mă gândeam să le așezăm.
Arată-mi… sigiliul de ceară!
Le-ai sigilat pe fiecare în parte?
- Da. Și am… - Glumești!
Am fost la un pas de a chema pompierii.
Vreau să-ți arăt ceva, Taylor.
Șase dintre băieții de la sunet și-au făcut acest tatuaj.
Scrie „«Cruel Summer», 152 de concerte.”
Dumnezeule!
- Nu știu dacă… - E incredibil!
…mai știi, pe vremea Reputation,
- …și-au tatuat un șarpe. - De ce e Moartea?
Habar n-am.
Ca să aibă un aer înfricoșător. Nu pot să-și facă…
Se potrivește cu…
…un tatuaj cu un fluturaș și o pisicuță.
Cred că înseamnă că cele 152 de concerte aproape că i-au omorât,
dar au supraviețuit.
- Doamne, fix asta e. - Asta înseamnă.
- Asta e realitatea. Doamne! - Da.
- Vin după voi. - Arunc pungile.
- Nu arată bine. - O ai pe aceea cu numerele?
Ce tare!
- Șapte, șapte, cinci, șase, șapte, opt. - Unu, doi, trei, patru.
- Da, bine. - Începem.
Toată lumea are același mesaj pe cartonaș.
Speram să le deschideți.
Înainte să le citiți,
voiam să vă spun că secțiunea asta a turneului
a fost mai dificilă decât orice reprezentație live pe care am făcut-o.
Și ați intrat în acest joc cu atât de mult entuziasm,
curiozitate și rezistență.
Dar spiritul pe care l-ați arătat, cât de mult ați dăruit publicului,
îmi dă și mie energie în fiecare seară.
Turneul a avut mare succes, mulțumesc tuturor pentru munca depusă.
- Deci, dacă vreți să citiți… - Bine…
…acest mesaj.
„Taylor Swift”.
Bine.
„Dragă Kam, am călătorit prin lume, așa cum ne-am propus.
„Am uimit mulțimile, dar ne-a fost și dor de familiile noastre.
„Recunoștința mea nu vine din contul bancar. Dar îți ofer…
„…de dolari în semn de mulțumire. Cu dragoste, Taylor.”
Taylor Swift a oferit bonusuri de 197 de milioane de dolari echipei din Eras Tour
Vă iubesc atât de mult!
Te iubim atât de mult! E incredibil.
Tata le-a înmânat cecurile șoferilor noștri
și le-a dat scrisori scrise de mână din partea lui Taylor. E incredibil.
Cunosc șoferi de tiruri și i-am întrebat:
„De obicei, artiștii dau bonusuri așa mari?” E nemaiîntâlnit.
Taylor Swift surprinde echipa Eras Tour cu bonusuri halucinante
Ce e, Max?
ASISTENT DE PRODUCȚIE
Are emoții. S-a emoționat.
Vrei o îmbrățișare?
- Ești bine, fiule? - O să leșin.
Vino aici!
Vă iubesc foarte mult.
Prima ieșire a fost reușită.
La început, vii încet, și apoi te duci după colț.
Bun.
Fiecare se pricepe la anumite lucruri.
Mi-a luat multă vreme să mă descurc decent la partea de coregrafie.
Mandy știe
cum să mă învețe coregrafia dintr-o perspectivă lirică.
Ce făceai cu pașii ăștia mici?
Sunt doar niște pași.
Da, începi cu…
Bun. Așa. Ai reușit.
Nu număr opt bătăi.
Învăț în funcție de silaba versului
de care atașez mișcarea.
Și nu pot să învăț altfel. Am încercat.
Da, nu știam dacă ar trebui să fie…
Cânți
Și apoi le arunci sau…
- Așa. Așa mă gândeam. - Da.
Scuze!
Să vii și să înveți o coregrafie în 30 de minute,
apoi să-ți amintești locul și semnalul,
faptul că un dansator va veni lângă tine pentru o anumită mișcare
în fața a 90.000 de oameni…
Mi-ar exploda creierul.
E o provocare colosală.
Să nu mai spun că, în timp ce face asta,
cântă și face toate aceste lucruri în același timp.
E ca și cum ar jongla timp de trei ore și jumătate.
Când învăț o coregrafie,
nu înseamnă că fac un pas doar de dragul de a-l face.
Totul e foarte vizual și are sens pentru mine din punct de vedere narativ.
De asemenea, e interesant să fii în postura în care lucrezi
cu o echipă de experți.
Și asta mă ține în formă,
concentrată și dedicată.
E una dintre situațiile
în care genul ăsta de presiune e un privilegiu, pentru că…
ei nu fac greșeli, deci ar fi bine să nu fac nici eu.
Bun, eu sunt mulțumită.
- Bine. - Pot să…
Da, pentru că mâine o aducem pe Florence,
- …deci vei fi cu ea. - Perfect!
Ne bucurăm dacă…
- Îmi place mult. - Mulțumim, Taylor.
Cred că o să iasă ceva special.
Bravo, dragilor! Bună treabă!
Mulțumim pentru melodie.
- Da, păi… - Da!
Da. Sunteți incredibili. Asta-i treaba mea.
Abia aștept să văd iar spectacolul.
- Da. - Șoferul m-a întrebat:
„E prima dată când vezi spectacolul?”
- I-am zis: „Nu.” - Nu.
- Da. - Nu…
MAMA LUI KAM
Genunchiul meu și-a mai revenit.
Și nu prea vreau să fiu în scaun cu rotile.
Mi-a trebuit puțin.
- Dar… - Ca să ajungi.
- Da, dar vreau să dansez. - Zi-le!
O să le zic. Pentru că m-aș simți ca o ipocrită
dacă aș sta în zona de scaune cu rotile și m-aș dezlănțui.
Cred că ar veni
- …să-mi ia scaunul. - Ce o să faci?
- Mă dezlănțui. - Și asta e mișcarea?
Ceva de genul ăsta.
- Și când… - Uneori mă unduiesc.
Alteori fac valuri.
Și când…
- Când faci asta? - Da. Am multe.
Și, de multe ori, fac și coregrafia voastră…
E așa.
Ceva…
Asta. Fac asta.
- La Shake It Off. - Da.
Fac și mișcarea asta.
Asta. Asta e melodia mea.
Îmi place la nebunie.
Experiența asta a fost uimitoare.
Pentru mine.
E în regulă.
Te-am văzut făcând atât de multe sacrificii!
E în regulă.
Atât de multe,
pentru ca noi să putem face ce facem.
Și ca să ne urmăm visurile
- …cu toată ființa noastră… - Da.
…și…
sunt recunoscător că poți să vezi asta.
Da.
Faptul că eu și Khalen putem face ce iubim să facem
în niște locuri atât de grandioase…
e rezultatul iubirii pe care ne-o porți.
Chiar vă iubesc.
Deci sunt…
Sunt recunoscător că poți să vezi…
roadele muncii tale.
Și nu va veni niciodată ziua în care să nu te am
alături de mine în aceste locuri
ca să sărbătorim împreună.
Pentru că, la fel cum eu am muncit din greu,
sunt foarte conștient
de faptul că tu ai muncit din greu ca să putem face noi asta.
Și de aceea mă străduiesc
- …să am mare grijă de tine. - Da. Știu.
- Te iubesc, fiule. - Te iubesc.
- Da. - O să fie un concert bun.
- Știu. - O să-ți placă.
O să dansez. Știu.
Bună!
Ești aici! Ai sosit!
- Bună! - Sunt Mandy.
- Ea e Florence. - Doamne!
- Ce onoare! - Mă bucur să te cunosc.
Bună! V-am văzut spectacolul de acum câteva seri și a fost uimitor.
Dragilor, ea e Flo.
- Ei sunt dansatorii noștri. - Încântată!
O să fie uimitor.
- Ce mare e! - E incredibil, nu?
- E foarte mare. - Chiar e.
Și, de asemenea, e mult spațiu pe care trebuie să-l parcurgem aici.
Deci o să-ți arătăm,
iar coregrafia presupune
ca noi să facem ceva care îi afectează pe ei.
Noi zicem „Florida”,
iar ei fac…
Am mai cântat pe scene mari, dar asta nu e…
Credeam că doar apar și fug dintr-o parte în alta,
pentru că asta fac la concertele mele.
Apar și fug… Fug dintr-o parte în alta.
Tu o să vii cu acel lift, dar vei vedea…
N-am mai folosit niciodată un lift.
- Nu? Sunt distractive. - Lift de vedetă pop.
O să te distrezi.
Când am ajuns acolo,
mi-au zis: „Iată coregrafia ta!”
Și eu ziceam: „Nu, stați, m-ați confundat. Eu nu fac așa ceva.”
„O s-o dau în bară.”
- Gata? Unu, doi, trei, vă despărțiți. - Unu, doi.
Bun. E bine.
Super! Bun, e bine.
Acum, ea e Karen.
Bună, Karen!
Nat și Tamiya sunt în spatele tău, iar Raph e aici.
Deci sunteți în siguranță.
Asta va începe să se ridice la „Am făcut tot ce am putut”, bine?
- Super! Bine. - Ea o să se întindă…
Va veni spre tine, dacă e în regulă.
- Da. - Și o să-și pună capul aici.
Ar fi super dacă ai vrea să ai contact cu capul ei.
La „Am făcut tot ce am putut ca să îngrop toate corpurile
- …„care au fost pe trupul meu.” - Da.
Are sens.
Bun.
E frumos.
Ridică mâna! Frumos! Nu, scuze! La…
„E rău să spui asta într-o melodie?”
Scuze! Deci, la „Sink into the swamp”, mâna încă e jos.
- Da. - Da. Bine.
Se scufundă în mlaștină.
„Melodie”, sus.
- Am înțeles. - Bun. Așa.
Acum inițiați asta.
Frumos!
Înapoi în centru. Încă o dată!
Ce frumos!
Suntem similare deoarece imaginea e impunătoare, dar persoana e blândă,
și cred că de asta ne înțelegem bine.
La exterior, chestia asta e foarte importantă,
dar, când suntem împreună,
râdem și ne prostim.
Când am văzut concertul,
cel mai frumos lucru a fost mulțimea.
Iubirea și atmosfera…
- Da. - Eram…
Toate zonele
cu fete îmbrăcate în rochii care dansau…
- Mi-am zis: „E uimitor!” - E foarte multă bucurie și…
Și feminitate care nu e…
- Nu e învăluită în rușine. - Da. A fost superb.
Da.
Natalie și Odee stau aici.
Te duci în spate. Sunt două fete.
Iar apoi vei avea marcajele aici.
Trebuie să te duci în centru.
Și să te întorci în față.
Apoi te dăm jos.
Și Dewey va fi acolo ca să te ia la final, bine?
Da. Doamne, ce distractiv o să fie!
Putem? Da, mi-ar plăcea…
Taylor, te descurci să alergi și tu? De sus până la lifturi?
Nu, asta a fost tot.
Îți imaginezi? Zici:
„Florence, baftă! O să fie super.”
- Da. Sunt sigură că te descurci. - Da.
Bun. Vrei să încerci o dată?
Bun.
Da, Florence!
Bun. Ești pregătită să cobori?
Să-i dăm bătaie! Primul meu lift.
Și e în regulă dacă te ghidez
- …și-ți zic „Du-te în dreapta”? - Da.
- Super! Perfect! - Ce?
Nu, frate!
ALĂTURI DE TINE CU MÂNDRIE de la Shepherd's Bush Empire 2009
Londra,
stadionul Wembley,
prietena mea Florence a venit să vă surprindă.
Cum vi se pare?
Când am urcat prima dată cu liftul, m-am simțit ca și cum aș fi aterizat
pe Marte.
Pentru că nu mai văzusem o scenă care se aprinde. Și sunetul mulțimii…
A fost extraordinar.
Vezi acest moment cultural din exterior,
dar, subit, eram în mijlocul lui.
A fost halucinant, dar a fost foarte distractiv
și complet înfricoșător.
De asemenea, Taylor e prietena mea
și o știu ca pe o persoană foarte caldă,
dar am urcat cu acel lift și mi-am zis: „Dumnezeule,
„e Taylor Swift!”
Wembley,
faceți cea mai mare gălăgie posibilă pentru o comoară națională,
extraordinara Florence + The Machine!
Obișnuiam să plec de la concerte,
să văd oamenii mergând spre casă și mă gândeam:
„Sper că au primit ce își doreau.”
„Sper că au primit lucrurile pentru care au pus bani deoparte.”
Te iubesc, Taylor!
Simt o mândrie și o satisfacție aparte
deoarece, după concertele din The Eras Tour, nu mă gândesc la asta.
Taylor!
E o magie aparte în aer.
Toate aceste particule de sclipici,
confetti, feminitate și mărgele de la brățările prieteniei…
Magie la Eras.
Subtitrarea: Valeriu Cosa