Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
När du är redo.
Föreställ er att nåt kritiskt inträffar på en skola.
Det här är Shelter Shutters, fönstertäckning för inrymning.
Swift Shield är en vikbar ballistisk sköld.
Det här är vår fyrfotade robot Go1 Unitree, designad efter en hund.
Den är lätt att använda vid attentat.
När den viks ut täcker den cirka 1 meter gånger 1,5 meter.
Som ni ser passar den för små hand- och fotleder.
Ett grundskolebarn kan lyfta den och skydda resten av eleverna.
I vält läge ger den omedelbart skydd och stoppar kulor.
Så snabbt går det.
Vem väntade sig skottlossning i mataffärer?
Ser du ett vapen?
Vem väntade sig skottlossning på biografer?
Ja, jag ser ett vapen.
Den kan föra in chock- eller rökgranater
samt springa mot och distrahera gärningsmannen.
Våra system används av skolor, universitet, flygplatser, hamnar...
Det ökade antalet skolskjutningar har lett till ökad efterfrågan.
Eller hur man överlever en skjutning i USA
Ett hot befinner sig på skolområdet.
Inrym er och var redo att fly eller försvara er.
Nödsystemet har aktiverats.
Polis och räddningstjänst har tillkallats.
Polisen är på väg.
Inrym er och var redo att fly eller försvara er.
Ett hot befinner sig på skolområdet.
Inrym er och var redo att fly eller försvara er.
Nödsystemet har aktiverats.
Polis och räddningstjänst har tillkallats.
Polisen är på väg.
Inrym er och var redo att fly eller försvara er.
Ett hot befinner sig på skolområdet.
Vi har övat på inrymning så länge jag minns.
Ibland blir jag lite för rädd när det är övning.
Då tänker jag typ: "Herregud!"
Och så gör jag inte vad man ska göra, som att vara tyst,
för jag blir helt överväldigad.
Det är läskigt. Jag tycker att det är jätteläskigt.
Sportens talesätt "öva som du spelar"
är tillämpligt för hur vi övar på inrymning.
Jag tror att jag bör ställa mig vid dörren.
Jag är stor, så jag kan försöka brotta ner gärningsmannen med några andra.
Kasta vattenflaskan på gärningsmannen för att distrahera hen.
Har jag inte den tar jag nåt stort ur ryggan, som en bok eller en pärm.
Bara spring.
Många säger åt mig: "Hör eller ser du nåt så spring."
Sprinklerna! Var är de?
Vad händer?
- Vad är det som händer? - Ingen aning.
Vad händer?
Nån skjuter.
- Gud. Var? - Jag vet inte.
Folk ligger på planen.
Ursäkta, gott folk. Nån avfyrade precis runt 10 skott.
Ta paus!
- Tycker ni? - Varför ställde du upp i Idol?
I maj 2018 gick en beväpnad man in i min skola.
Jag var i bildsal ett.
Han sköt i bildsal två.
Åtta elever och två lärare dog.
Vad gör du, Katie?
Vårt land har svikit oss!
Jag minns att när jag gick i åttan
inträffade en skolskjutning, jag vet inte vilken av dem.
Den kvällen tillbringade jag
med att kolla upp hur man förbereder sig för en skolskjutning.
Jag kollar upp saker på nätet. Typ på TikTok och...
Jag läser på.
Tänk utanför lådan. Kolla om du kan ta dig upp i taket.
Kan takpaneler flyttas?
Jag blir hellre träffad i handleden eller fotleden
än att kulan går genom lungorna, hjärtat eller huvudet.
Jag hör folk berätta om sina upplevelser. Jag vet vad man ska göra.
Är jag ensam på toa när det händer vet jag vad jag ska göra.
Om jag är utomhus... vet jag, om jag är i ett klassrum vet jag.
I alla situationer vet jag vad jag ska göra,
och jag gillar inte det.
Det är som du sa. De lär oss att tänka som vuxna.
Det har blivit mer som med tornador eller orkaner.
Jösses!
Gud! Ducka!
Ett dagisbarn dök upp på en grundskola med en pistol i väskan.
En utredning har inletts efter att en elev tog med en pistol...
- ...en laddad pistol till skolan. - ...andra gången den här veckan.
Jag tänker inte ens på det.
- Det har blivit naturligt för dig. - Ja.
"I nödfall, om det kommer en tornado eller en orkan..."
"Om nån kommer och vill skjuta dig och dina vänner." Samma sak.
Skolorna är inte trygga.
Arbetsplatserna är inte trygga. Mataffärerna är inte trygga.
Vad sysslar vi med? Vad sysslar vi med?
Om ni vill skydda barnen är det bästa ni kan göra att låta poliser...
Förbjud automatvapen i Rambo-stil.
- Det diskriminerar väldigt populära vapen. - Vad sysslar vi med?
Vapenvåld är den vanligaste dödsorsaken bland barn.
Fler dödas med kniv än av skjutvapen.
- Vad sysslar vi med? - Vi bör förbjuda smörknivar.
Vill ni förbjuda böcker? Döda barn kan inte läsa.
Vi bör skydda våra barn som vi skyddar vår president.
- Varför är ni här? - De tror sig vara smartare och bättre...
Regeringen lyfter inte ett finger.
Jag tycker också att nåt måste göras, men nåt som fungerar.
I hela USA tränas civila att agera som blåljuspersonal.
Beredskapsutbildning är numera vanligt på skolor, arbetsplatser och i samhället.
Fler än 20 miljoner vuxna har utbildats för att kunna hantera skjutningar.
Kul att vi är många idag. Låt oss börja.
Jag heter Francis Brooke och är ALICE-instruktör.
Jag började jobba för dem 2018 efter 32 år som polis.
Jag åkte ut till skolor.
Jag undervisade barn om dagarna och gjorde knarkräder om kvällarna.
Chris Taylor, tidigare vid sheriffmyndigheten.
De senaste 7 åren av karriären jobbade jag nära Secret Service.
Chris Morris, ägare till Active Shooter America.
Jag är även gränsvakt i San Diego.
Jag är en väldigt positiv, glad och optimistisk kille
så trots att jag ska prata om rätt hemska saker idag
ska vi försöka ha så kul som möjligt.
Gärningsmannens mål är att snabbt döda så många som möjligt.
Tror ni verkligen om det springer runt nån med ett vapen
att det är en bra idé att gömma sig under bord?
Det har lärts ut i 25 år.
Tänk om inrymningen inte fungerar?
Tänk om man är nånstans där man inte kan stänga in sig?
Ni är först på plats.
Ni är där innan vi är det.
- Fort! - Han kommer!
Lås lederna, använd inte musklerna. Redo? Kör!
Bra jobbat.
Kroppsvikten och friktionen mellan mig och mattan håller dörren stängd.
För in den skadade armen i öglan.
- Gud! - Bra jobbat. Han blöder kraftigt.
- Det gör ont! - Få stopp på blödningen.
- Det är min första övning. - Du var jätteduktig. Det svåraste är över.
Ni måste sluta vara fågelungen i boet.
Ni måste bli höken som försöker äta fågelungen.
Ni är fortfarande fågelungen, va? "Hur håller vi höken borta?"
När ni svänger in på parkeringen ska ni börja tänka som höken.
För målet är att skapa folk som bidrar till sin egen överlevnad.
Han har en pistol!
Släpp in mig!
Se på mig!
Jag sköt folk metodiskt och skrek åt dem.
Det här ljudet representerar skottlossning.
Det triggar mig var gång jag hör det.
Se på mig!
Det enda som verkligen påverkade mig
var hur verkligt det kändes att göra övningarna.
Det här är bara en plastbit,
men man känner sig mäktig när man jagar folk med den i korridoren.
Det är skrämmande.
Och motbjudande.
Wow.
Den får det att kännas verkligt.
Ursäkta mig.
Trettio delstater i USA låter lärare vara beväpnade på jobbet.
I Utah får alla lärare med licens bära ett dolt vapen
utan att meddela föräldrar eller skolledningen.
Ta en kort paus.
Jag vill att ni blundar.
Jag vill att ni tänker på en tid och plats
som ni uppfattar som väldigt lugn,
avslappnande och glad.
Det sinnestillståndet vill vi ha.
Blunda en stund.
- Lite längre. - Okej.
Jag ser hur det rycker i dina ögonlock.
Det tyder på att du är rätt spänd.
Ta ett djupt andetag. In genom näsan, ut genom munnen.
Titta ner på ditt vapen. Jag vill att du fokuserar här.
- Okej? - Okej.
Lugnt och fint, sakta men säkert.
Det är skarpladdat prickskytte vid Lee Kays skjutbana,
men det är inga soldater eller poliser, utan lärare och rektorer.
"Teacher's Academy" är en sexveckorskurs för lärare som vill beväpna sig på jobbet.
Hur många av er har erfarenhet av handeldvapen?
Hur många har noll erfarenhet?
Är det första gången ni skjuter? Okej, perfekt.
- Det gillar jag. - Hurra för Rachel!
Jag vill att du kramar avtryckaren utan att titta på den.
Tänk på den glada platsen han pratade om.
Bara krama sakta och låt pistolen avfyras.
Okej. Det var inte så jobbigt, va?
Kanske lite jobbigt. Det är mest anspänning du känner.
Jag ville undervisa universitetskemi sen jag läste det i gymnasiet.
Så stor nörd var jag.
"Det vore så kul att undervisa i! Det vill jag göra!"
Glada tankar och krama av...
- Du känner det precis innan den avfyras. - Ja.
Ta ett djupt andetag med näsan och ut genom munnen.
Låt spänningarna rinna av dig. Bara släpp all nervositet.
Det är bara du och jag här. Inget annat händer runtomkring.
Du har pistolen i handen.
Det är allt du behöver bry dig om. Du har kontroll.
Jag har undervisat i 25 år.
Antalet lärare som lämnat yrket de senaste två åren
är enormt.
Vi som går den här kursen är de som inte blivit knäckta än.
Det innebär inte att vi aldrig ger upp, men inte än.
- Vad heter kursen? - Teacher's Academy.
Varför skapade du Teacher's Academy?
Vi lär ut allt som skolorna lär ut vad gäller inrymning
och allt de lär lärarna att göra.
Men om det inte funkar, vad ska man då göra?
Skolorna utbildar inte lärarna i det.
Ni ska veta att vi kritiseras för att vi erbjuder kursen.
Vi kritiseras för att vi involverar lärare på den här nivån.
Låt mig upprepa: Vi utbildar er inte för att ersätta oss.
Det är ett redskap, inget läskigt som kan sprängas i handen.
Jag vill egentligen inte äga ett vapen.
Jag vill inte ha ett vapen i hemmet.
Vi ska jobba på att övervinna din reaktion.
Jag vill inte att var arbetsdag ska börja med:
"Vad ska jag ha på mig och var stoppar jag pistolen?"
Det lättar på spänningen.
- Håller jag den rätt? - Absolut.
Men skälet till att jag anmälde mig till kursen
är att jag vill vara bättre förberedd
för att skydda mina barn.
Vissa säger att det är en dålig idé. Vad får ni höra?
Tyvärr räcker det inte med bara inrymning.
Instruerar ni dem att skjuta?
De har rätt att välja att skjuta tillbaka.
Ni ska inte jaga gärningsmannen.
Ni ska följa era inrymningsrutiner, göra vad ni ska göra.
Ibland tvingas man... Det här är nåt ni själva måste besluta.
Det är inte för alla,
men om ni hamnar i en sån situation, vad kommer ni då att göra?
Kommer ni att spela död eller gör ni motstånd?
Jag vill så gärna bli lågstadielärare.
Jag gillar att jobba med småbarn.
Jag gillar att låta dem uttrycka sig och att undervisa dem
och hjälpa dem lyckas i livet,
men skolskjutningarna gör det frustrerande.
Jag skulle behöva öva med dem och vara redo.
Om ett barn i min klass skadas skulle jag känna skuldkänslor
trots att det inte var mitt fel.
"Jag kunde ha gjort nåt annorlunda." Så jag skulle känna skuldkänslor.
Julie går i mellanstadiet
Fota.
Okej.
Jajamän.
Skynda dig, annars kastar jag åt dig.
Summer går i tionde klass
Jag var hos läkaren för två dagar sen.
Hon frågade mig om skolan och så.
Hon frågade mig om jag kände mig trygg i skolan.
Och det liksom...
Det var faktiskt svårt att svara på för man vill svara ja,
men när man tänker efter undrar man om man faktiskt är det.
- Vi är inte trygga. - Nej.
Det är sorgligt att hon ens behöver fråga.
Varför låter vi det här fortsätta?
Till och med när Kristopher Clay...
Han hade ett brokigt förflutet, men inte alltför hemskt.
- Vem är det? - Kristopher Clay, vaktmästaren.
Jag hade gått förbi honom så måna gånger.
Det var en vaktmästare som jobbade här några år.
En vecka före terminstart
bestämde han sig för att göra en skolskjutning på insparksdagen.
Han överlämnade sig till polisen.
När polisen rannsakade hans hem hittades massor av vapen och ammunition
samt ritningar över skolan.
Jag hade hört talas om skolskjutningar
men tog dem inte på tillräckligt allvar förrän jag fick höra om det.
"Fan, nu har det nått oss också."
Och det var en i personalen
och inte nån utomstående som skolan väntade sig.
Han hade nycklar till alla rum, hittade i skolan och kunde våra rutiner.
Jag minns att jag läste tidningsartiklar om honom. Jag försökte låta bli.
Han hette... Får jag säga hans namn?
Den misstänkte angav sig till polisen
och sa att han hade mordtankar och tänkte agera på dessa.
Polisen utredde och beslagtog vapen, ammunition och taktisk utrustning
samt sa att han skrivit material för en planerad massaker.
Han befanns skyldig för mordförsök i torsdags.
Det kunde ha gått så mycket värre.
Vad skulle jag göra om en förövare kom?
- Inleda med en introduktion? - Berätta vem du är.
Jag är Ron Havinear, säkerhetschef för Medfords skoldistrikt.
Ron är säkerhetschef för Medfords skolor
Vi ser alla typer av incidenter i skolorna.
Många är mindre incidenter,
men vi har haft ett väldigt allvarligt tillbud.
En anställd planerade en massaker mot elever och personal
och var nära att genomföra den.
Han hade tillgång till och nycklar till skolorna.
Utan att gå in på detaljer förberedde han sig för nåt ett illdåd.
Han byggde ett vapen.
Samhället skakades och det skapade en känsla av brådska
för de som jobbar med säkerhet att detta kan hända här.
Vi måste vara förberedda på det. Självbelåtenhet kostar liv.
Katastrofövningar är storskaliga rekonstruktioner av masskjutningar.
Skolor och samhällen håller dessa övningar för att förbereda sig för skjutningar.
Blåljuspersonal, lärare och vissa elever har aktiva roller i övningarna.
Medfords skolor håller säkerhetsövningar med flera myndigheter idag.
Hundratals deltar i en enorm skolskjutningsövning
däribland volontärer som spelar föräldrar och elever
som om det vore på riktigt.
Landet har haft hundratals skolskjutningar.
Fler än 20 bara i år.
Vi har haft tillbud i vårt eget distrikt.
Det är en fråga om när och vilken omfattning.
De fyra förövarna hoppar in över staketet och tar sig in i byggnaden här.
Två tar den här korridoren.
En går hit, tar till höger och börjar skjuta i det här området.
Regionen, kommunen, blåljuspersonal och sjukhus deltar.
Den sista går uppför trappan till den här delen av byggnaden
och han kommer att skjuta mot anländande blåljuspersonal.
Hur många döda vill du ha i vart område?
- Fem om det går. - Fem i vart område?
Det här är kulmen av 6-12 månaders förberedelser.
Har ni några lik?
Vi ordnar det sista på morgonen före.
Jag valde skola efter militären för jag ville fortsätta ha ett viktigt jobb.
När man lärt sig se såna här saker kan man inte sluta se det.
God morgon.
Jag ser några nervösa ansikten. Jag fattar.
Jag är Bret Champion, Medfords stolta skolinspektör.
Tack för att ni tar er tid för den här övningen.
Vi vet att repetition krävs för att det ska gå bra.
Så fort vi börjar prata om skolskyttar
börjar starka känslor komma.
Sånt här gör en nervös.
Inte bara att vara i stora grupper utan att agera ut våra värsta mardrömmar.
Hur känns, låter och luktar en katastrof?
Några av oss kommer att bli överväldigade och behöva avbryta.
Ni ska veta att det är okej om ni behöver avbryta.
Bara gör det.
Vi träffas i gympasalen klockan sju. Vi bjuder på munkar för 500 dollar.
Jag äter för 600 av de 500.
Kolla på skyltarna om ni inte kan era roller.
Där står era positioner.
Hitta era bord så går vi till byggnaden.
Gå inte om ni har frågor.
- Layla, inget kommer att hända dig. - Det är en unik upplevelse.
- Hur blir du skadad? - Skottskada i övre ryggraden.
- Hur många förövare är det? - Fyra.
- Men du bör inte stöta på dem. - Men om jag gör det?
- Det gör du inte. - Okej. Tack.
Kom ihåg att det bara är en övning.
Vi gör det för att förbereda hjärnan på det
och på hur vi kan hantera det.
- Fyra förövare. - Du klarar dig.
Övningen funkar bara om ni håller er till era roller.
Det måste ni.
Säger jag att ni ska skrika efter mamma så gör ni det.
Ber jag er skrika: "Jag vill inte dö, hjälp mig!
"Låt mig inte dö. Varför hjälper du inte mig?"
Då säger ni det.
Övningen hålls 19 augusti, här längre ner på gatan.
Uppemot 50 av er kommer att skjutas och ligga på marken.
Det kommer att finnas barn som framstår döda.
Jobbiga syner.
Inte bara såren. Ni får se mycket. Det kan vara upprörande.
Vissa älskar det. Emma och Lainey älskar det.
Alla är olika.
Men ljuden...
Jag låter Kim beskriva ljuden för jag har tyvärr blivit avtrubbat.
Det är det jobbigaste.
Nåt jag inte kan förbereda er för är nivån av skrik ni kommer att höra.
Det svåra är inte såren och blodet för ni vet att det är fejk.
Det är ljudet som brukar vara jobbigt för vissa.
Det påverkar folk.
Det är väldigt viktigt att ni är medvetna om det, okej?
Föräldrar är varmt välkomna. Vi har en observationsplats.
Uppriktigt har vi haft föräldrar som grät. Det känns äkta.
Men var lugna, alla som deltagit har haft kul.
Ni kommer att skämta både före och efter, men under övningen måste ni spela med.
Det blir en rekonstruktion av en skolskjutning.
Där kommer att vara volontärer som sminkats
för att se skottskadade ut.
Alla tilldelas olika scenarier.
Vissa ska skrika, andra krama nån.
Min syster har gjort såna övningar när hon var 16 eller 17.
Hon sa att det var traumatiserande för vissa.
Sånt kan hända. Tyvärr alltför ofta nuförtiden.
Ni är de som har bäst chans att förhindra det.
Ja, det kan nog bli rätt läskigt.
Det är galet att vi måste lära oss det i vår ålder
för att det finns en verklig risk att det kan hända.
Läs vad era vänner skriver på sociala medier.
Om de börjar låta psyksjuka, berätta för nån.
Vi ska simulera äkta vara,
men det kommer nog att göra större nytta än nåt annat.
Jag tror inte att det kommer att påverka mig.
Jag vill inte säga så, för det är intensivt.
Det är en jättestor grej, men...
Helt ärligt tror jag bara att det blir som jag väntat mig.
Jag är så förberedd för det. Jag oroar mig konstant för det.
Jag vill gå till skolan och lära mig naturvetenskap, konst och musik.
Jag vill inte heller vara orolig utanför skolan.
Jag vill gå till Sephora, prova smink och ha kul med mina vänner.
Jag vill känna mig trygg överallt.
För i nuläget är jag konstant orolig.
I ryggsäcken har jag en påse full av saker.
Jag rör den inte, för den innehåller en massa saker
som kan hjälpa mig eller klasskamrater om det sker en skolskjutning.
I nuläget finns det inte mycket mer jag kan göra
förutom att skydda mig själv och folk runtomkring mig.
- Så hemskt. - Ja.
- Det visste jag inte. - Jag har inte velat berätta för nån.
- Jag ville inte oroa nån. - Ja.
Men om det händer
så har jag saker som kan låta mig hjälpa folk.
Och händer det inte är det bara ett halvkilo extra i ryggan.
Fy vad hemskt.
Jag vill känna mig trygg var dag jag går till skolan.
För vad som helst kan hända vilken dag som helst.
Deras utbildning är viktig för mig, men ännu viktigare är deras säkerhet.
Minns ni mig?
Vi visade upp våra skottsäkra ryggsäckar genom att skjuta på dem.
Men ni känner kanske inte till alla funktioner
som våra ProShield-ryggsäckar erbjuder.
2022 beviljade kongressen ett anslag på en miljard dollar för skolors säkerhet.
En bransch med ny teknik samt nya kurser och produkter uppstod.
Idag omsätter branschen över tre miljarder dollar.
- När du är redo. - Jag bara tänker.
Okej.
Det här är Revolution Shield,
ett bord med vändbar bordsskiva som designats som ballistisk sköld.
Det här är NightLocks inrymningssystem.
Jag är Joe Taylor, en av uppfinnarna med min tvillingbror.
Vi tog fram larmsystem för skolskyttar. De är paniklarm.
Person med eldvapen upptäckt.
Vi får omedelbart ett liveflöde.
Vändbar bordsskiva. Just denna har beskjutits.
Systemet kan använda befintliga kameror.
Lockdown 1 är vårt mest populära. Det funkar för alla dörrar.
Sirener och stroboskop... är nu aktiverade i hela organisationen.
Det kan rullas och har handtag.
Man kan förflytta sig med bordet om så önskas.
Lärare och skolor började ringa oss efter Sandy Hook-skjutningen.
När Sandy Hook hände och vi insåg att barnen var i fara
tänkte vi att vi har ju en produkt...
Nu använder 4 000 skolor våra produkter.
De senaste åren har hundratusentals dollar investerats
men dödstalen fortsätter stiga.
För tyvärr finns det många företag som lanserar appar och diverse saker
men är de genomtänkta?
Man tar bara ner den från väggen.
Det är en fullstor, oerhört lätt skottsäker sköld.
Min dotter är skälet till att jag jobbar med det här.
Vi trycker valfri bild på en tavla som kan användas som sköld.
Branschen fanns inte när jag började för fyra år sen.
Omsättningen fyrdubblas månad för månad.
Den här skateboarden är bättre än alla på marknaden
men är även en självförsvarssköld.
Var gång en skjutning inträffar får vi fler förfrågningar.
Var tragedi gynnar min familj ekonomiskt. Det var inte mitt mål.
Företaget kan vara värt 300 miljoner när dokumentären sänds.
Gör barnet skottsäkert med en ryggsäck.
Företag påstår att deras produkter gör det, men skyddar de faktiskt barnet
eller skor sig företagen på föräldrarnas rädsla?
Ögon och öron.
Det här är en 9 mm pistol mot vanligt glas.
Så här gör en eventuell gärningsman.
Han kan sträcka in armen och låsa upp. Underkänt.
Ett slag efter ett skott från en 9 mm pistol.
Om ett företag säger sig kunna lösa alla era problem och rädda liv
så bör ni aldrig göra affärer med dem för de ljuger för er.
Det var 16 skott, och nu slår jag.
Vi på Armoured One säkrar runt 2 500 fönster i veckan i USA.
Tänk er att Uvalde-skyttens första hundra skott...
Att han inte var i klassrummet, där han avfyrade 100 skott första minuten...
Tänk om han istället sköt mot dörren och glaset
och att barnen kunde gömma sig eller fly.
Jag försöker inte bara sälja min fönsterfilm och mitt glas.
Jag ger blanka... Ursäkta mig, pastorn. ...fan i om ni köper eller ej.
Ni behöver övergripande säkerhetsåtgärder.
Ni behöver nödtelefoner, inrymningssystem, anmälningssystem, vakter.
Allt måste samverka för att faktiskt rädda liv.
En till!
Vad tog det? 22 slag?
Räknade nån? 23?
Ni är nog inte här av en slump. Ni är här av en anledning.
Det sker inte genom regeringen, presidenten,
kongressen, senaten eller er guvernör, utan genom er.
Vare sig ni företräder företag, politiker, skolor eller är poliser,
så jobbar ni med det ni gör av en anledning:
För att ni kan göra skillnad.
Ni kan stoppa skolskjutningar.
SKOTTSÄKRA SKYDDSRUM I KLASSRUM
Du kommer att få sparken. Jag ger dig sparken.
- Då bjuder jag inte på middag. - Den borde varit av för länge sen.
- Vill du bli bjuden på middag, eller? - Jag får av den på tolv sekunder.
- Är du en prinsessa? - Vart ska vi?
- Jag vill till Applebee's. - Nej.
- Jag betalar ju. - Applebee's...
Ser du askan? Jävlar, det brinner i närheten.
Vi ska fotas för affischen.
Får jag en puss?
Vi ses sen. Eller förresten, jag väntar, okej?
Stålar!
Jag har längtat efter att berätta. Det var genomgången för övningen idag.
Det är fyra skolskyttar.
- Fyra? - Fyra.
- I grupp? - Nej.
De går in via olika ingångar. Två där uppe och två där nere.
Wow.
Och en av dem, den tredje,
kommer i trappan vid vårt klassrum.
Ja.
Sen skjuter en av dem en polis och polisen dödar en.
- Den andre tar livet av sig. - Jösses.
- Jag reagerade likadant. "Vad fan?" - Fyra är galet.
De sa att jag kan komma att se en död kropp
och en skjutning äga rum.
Så du är i ett klassrum där uppe och nån springer förbi det?
Jag vet inte. Det känns överväldigande, eller snarare nervöst.
Du har förberett dig. Det går nog bra.
- Vill du prata amerikansk fotboll? - Nej, det är allt alla pratat om i dagar.
Hurså?
Jag är väldigt glad att vi ska göra det här.
Jag tänkte jämt på masskjutningen i Las Vegas.
Den där äldre killen på countryfestivalen.
Det tänker jag jämt på.
Jag kommer att vara nervös.
Det kommer att kännas äkta, men jag vet att det är på låtsas,
och jag vet att det kommer nåt gott utav det.
De här produkterna är några av våra självhäftande sår.
De används i masskjutningsövningar
för att simulera offer med skottskador.
Man drar av dem och fäster dem på en skådespelare
för att simulera ett offer.
Sen Columbine-skjutningen har det rått oro
kring det civilas krisinsatser vid skjutningar på skolor och arbetsplatser
och man har insett att övningarna kan förbättras.
Det här är vår "Wounds in a Box".
En skottskada genom halsen.
Det här är en mage med flera skottskador.
Om skadorna är mer realistiska
kanske traumat inte blir lika stort när man ser det för första gången.
Skadorna på penis och testiklar är inte livshotande.
Utan det är ingångshålet i låret, där lårpulsådern går.
Vi har deltagit i övningar på bibliotek, på skolor,
och även på sommarläger.
En av de värsta dagarna var
när min dotter kom ut till en övning och spelade en roll i den.
Det var första gången hon gjorde det.
Hon gav ifrån sig ett blodisande vrål:
"Pappa! Pappa!"
Jag blev helt förkrossad.
Samhället har förändrats
och vi skapar nya produkter som kan vara lite upprörande
för det finns en efterfrågan efter skador på småbarn.
Det är nåt vi kommer att skapa inom snar framtid.
Lyssnar alla?
INRYMNINGSÖVNING MED FÖRSKOLEBARN
Och ta ett djupt andetag.
Bra, men sitt kvar, okej?
Vi ska göra en sak.
Det är för att skydda oss.
- För att hålla oss trygga. - Okej.
Vi ska ha ett kodord.
- Vet ni vad det betyder? - Nej.
Jag ska förklara.
Ett kodord är som vårt stoppord.
Eller en fras.
När jag säger det... Du måste lyssna, okej?
När jag säger det
så gömmer vi oss på en viss plats i klassrummet.
Vi säger det inte ofta,
men när vi gör det måste ni veta att det är viktigt.
Så att alla kommer hem oskadda.
- Okej? - Okej.
När det är barn med på övningarna
tycker jag inte att vi bör säga "aktiv skytt".
Jag vill inte att min tvååring ska kunna de orden.
Hon ska inte komma tillbaka i eftermiddag och säga:
"Pappa, nån försökte skjuta ihjäl mig."
Vad är småbarn bekanta med?
"Idag ska vi låtsas att där är en hungrig dinosaurie utanför klassrummet.
"Vi vill väl inte att den ska komma in?"
"Nej Andy, det vill vi inte."
- "Vad bör vi göra då?" - "Stäng dörren!"
"Då stänger vi den. Tycker ni att jag ska låsa den?"
- "Ja, lås dörren!" - "Okej."
"Men tänk om den listar ut hur man låser upp dörren?"
"Ställ en bokhylla framför dörren."
"Tror ni att den kan se oss genom fönstren?"
- "Täck för fönstren!" - "Hjälp mig täcka dem."
"Vi bör nog släcka och vara tysta så att den inte ser eller hör oss."
"Ja!"
88 Tactical är en vapen- och träningsanläggning i Nebraska.
Bra.
Hitta en utgång!
Barnen brukar gilla det. Jag spelar skolskytt.
Det här pistolen skjuter bara en harmlös laser.
Jag tar fram den så att de känner att de blir beskjutna.
Efter några omgångar av det tar jag fram en elstötskniv.
Den får igång deras adrenalin.
Den gör inte ont på riktigt men ger intrycket av det.
Hitta en utgång!
De springer fortare när jag har kniven.
Förra veckan övade jag närstrid med insatsstyrkor.
Jag ska kanske jobba med en nästa vecka.
Det är det roliga med mitt jobb. Man vet aldrig.
Jag möter både insatsstyrkor och fotbollsmammor.
Hitta en utgång!
Hår många har känt fjärilar i magen
eller känt sig nervösa när de måste göra nåt?
Ni har upplevt vad som händer med kroppen vid en kamp-flyktreaktion.
Det är en reaktion på hot eller rädsla
och sänder ut hormoner i kroppen som gör oss starkare och snabbare.
Jag har bekämpat terrorister med gröna baskrarna
och det folk inte förstår är
att den genomsnittliga människan är våldsam, vidskeplig och barbarisk.
Men folk tror sig stå över våld.
Varför tror man att man är så överlägsen allt annat i naturen?
En kille med pistol kommer in i ditt rum.
Man tar här, drar till sig hans arm, och...
Man tar här och här, håller hårt och skriker på hjälp.
Kalla på hjälp.
Kom igen, allihopa.
Hjälp mig!
Tvivlar man bör man hålla sig till verkligheten.
Hur förbereder man barn för verkligheten om man inte vågar visa den?
Det var rätt bra.
Jag anpassar mig efter deras ålder. Jag är rimlig.
Man får vara försiktig med det
men om man skyddar dem för mycket kommer de aldrig att vara förberedda.
Fortsätt tills han trillar. Så där. Bra jobbat.
Bra jobbat, hörni.
Tror du att ökningen av masskjutningar har med vapen att göra?
Det har inget att göra med antalet vapen i omlopp.
Vi har haft mer kontakt med vapen förr. Det har inte ökat alls.
Det halvautomatiska geväret som folk är så rädda för
har funnits i över 100 år för guds skull.
Det är inte vapnens fel.
Det som har förändrats är människorna.
Först och främst har familjestrukturen förändrats.
Känslan av gemenskap har försvunnit för folk är narcissistiska.
De tycker att världen kretsar runt dem och att de jämt bör hyllas.
Allt handlar om dem.
Jag tror inte att många vuxna bryr sig om våra åsikter.
Vi genomlever det här varenda dag.
Vi genomlever att vara rädda för att gå till skolan
för det finns en risk att vi blir skjutna eller att en vän eller lärare dödas.
Många bryr sig mer om sina rättigheter.
"Jag vill kunna äga ett vapen
"så jag bryr mig inte om du blir skjuten i skolan."
Man blir modfälld.
De bryr sig mer om sig själva
än om alla elever i hela USA.
I synnerhet då vapenvåld är främsta dödsorsaken bland barn.
Så borde det inte vara. Så är det inte nån annanstans i världen.
Jag minns när jag hörde den statistiken. Jag bara: "Okej..."
Toppen.
Jag blev inte ens överraskad.
Jag bara: "Det var ändå bara en tidsfråga."
Så...
EDGE är en spelplattform som beställts av Departementet för hemlandets säkerhet.
Spelarna antar olika roller i en virtuell skolskjutning.
Flytta på dig!
Omedelbar inrymning!
Kroppen kan inte gå dit sinnet aldrig varit.
Vi talar om förberedelse, men den frasen...
Om man inte tänker på vad som kan hända
så reagerar man inte som man tror när det väl händer.
I spelbranschen kallas detta "sandlådespel".
Grand Theft Auto är nog det mest välkända.
Flera kan spela samtidigt. Det finns flera scenarier.
Men jag ska inte säga åt er hur ni ska göra på era skolor.
Jag vill visa en incident för er som får er att tänka och reagera.
Om misstag görs bör de göras här.
Det finns sportspel, kommersiella spel, förstapersonsskjutare...
Vi har samma sak.
Vi började sälja till militären.
När vi gick över till skolor blev det tydligt
att lärarna och de anställda är räddningspersonal.
Om nåt händer vill jag att ni spelar som om det var verklighet.
Vi börjar.
- Okej. Läget, Martinez? - Läget, kompis?
Jag går runt lite.
Var är kaffet?
- Vet inte. Kom så letar vi. - Okej.
- Hör du mig? - Vad vill du?
Jag vill prata med dig. Jag såg dig med Johnny.
- Det gjorde du inte alls. - Jo!
Eller, Billy sa att han såg dig med Johnny.
Lägg av! Du är inte värd min tid. Det har du aldrig varit.
Jag borde blivit ihop med honom.
Jaså? Du borde kanske inte vara ihop med nån alls.
Lägg av.
Nej! Vänta!
Hallå!
Han har en pistol! Pojken där har en pistol.
Hör ni nån som skriker?
Han har en pistol!
Vart ska du?
Nej!
Det går inte att ringa 112.
Vart ska du nånstans? Är du rädd än?
Hjälp mig nån!
Det blir alltid debatt. Datorspel är uppslukande.
När börjar det fördärva spelarnas sinnen?
Myntets andra sida är att när det är uppslukande
kan man förbereda sinnet på ett sätt vi inte trodde var möjligt.
På hur många sätt kunde det ha slutat? Två barn som grälar om en pojkvän.
Väntade ni er en pistol?
- Nej. - Så vad var er första reaktion?
Låt oss ta exakt samma situation.
Jag har ingen pistol, elchockpistol, eller pepparsprej. Vad gör jag?
Låt oss diskutera.
Nu vet vi hur det kändes. Vad skulle ha hänt?
Man tar kontakt med barnen. Man minns Tiffany och Jordan.
Så när de blir upprörda går man emellan och stoppar det.
När jag blir allvarlig, trots min pipiga röst, så slutar barnen.
- Det har jag inget problem med. - Men det trappar ner situationen.
Men jag menar när ett mellanstadiebarn drar fram en pistol i en sån situation
så kan jag inte... Mina ord mot...
- Vad har man för alternativ? - Jag vet inte.
- Har du kniv? - Nej.
- En batong? - Nej.
- Kofot? - Nej.
Så det enda du har är din förmåga att kommunicera.
Kanske ens relation till barnet?
Jag gillar inte vapen.
Det här är värsta möjliga situation.
Jag har ibland fått svaret: "Vi kan väl ge läraren en pistol?"
Jag gjorde det en gång som ett experiment
och vi lät nån skjuta mot den förövaren.
Hen missade, och vi följde kulan i videoinspelningen.
Kulan gick genom fönstret, över gården och dödade ett annat barn.
Jag bara:
"Det lägger jag på minnet så att jag kan berätta det sen."
Jävlar! Jag hatar de här sakerna.
Jag gillar dem inte.
Förlåt. Det fick mitt hjärta att bulta.
- Det går bra. - Nej...
- Det kommer att gå bra. - Andas och slappna av.
- Det går bra. - Jag bara lånar den.
- Har nån nånsin gråtit? - Nej.
Fler än 40 lärare går sexveckorskursen Teacher's Academy.
Idag ska lärarna prova en realistisk skjutningssimulator
Skådisar spelar elever och förövare. Man glömmer lätt att det är på låtsas.
- Får man samarbeta? - Ja, men lek inte Charlies änglar.
- Inget Charlies änglar. - Okej.
- Skottlossning. - Alla enheter, vi har skottlossning.
Skottlossning.
- Håll inte hand. - Inget Charlies änglar.
Kom ihåg att ni har ett stort synfält. Se er omkring.
Hallå! Sluta!
- Där borta! - Skjut honom.
Kom ihåg att sikta.
Simulatorn var intensiv. Jag hade 133 i puls.
Där!
Ducka!
Jag gick flera gånger igenom mentalt
hur jag skulle gå runt hörnet och skjuta honom.
Han sa åt oss att inte tänka på nåt annat än nuet,
var vi är och vad vi måste göra.
Han bad oss ta djupa andetag.
"Okej, nu kör vi."
Snälla hjälp oss! De är på väg mot biblioteket!
Fokusera på där ni sist... Så där. Titta överallt nu.
Vem där?
Kom igen!
Stanna där.
Där borta. Vad var det?
Rygg mot rygg.
När vi genomförde scenariot var det...
det enklaste prickskyttet vi gjorde hela den dagen.
Jag brukar överanalysera allt.
Men sätter man mig i ett rum och utlyser inrymning
och jag vet att såvida jag inte hör en nyckel i låset
så är den som öppnar dörren ute efter mina barn,
då förändrar det allt.
Bra.
Vad tycks?
Jag...
Jag trodde att jag skulle vara nervös att skjuta nån.
Det är jag inte... Förlåt. Om det är för att rädda mina barn.
Helt rätt.
Du måste vara hönsmamman.
Medfords skolor höll en stor övning...
...masskjutning...
...masskjutningsövning...
...en stor skolskjutningsövning...
...den största i sitt slag...
Skolbarn så unga som 12...
...ställdes mot en simulerad skolskytt.
Planeringen tog månader.
MASSKJUTNINGSÖVNINGEN
- God morgon. - God morgon.
Herregud.
Först ville det inte lösa upp sig.
Rör runt lite.
Ser du hur rött det blir?
När jag vaknade i morse var min första tanke
vad offren i Uvalde hade gett
för att få delta i en sån här övning
ett år, ett halvår, eller en vecka före tragedin i Uvalde.
De hade gett vad som helst.
Så jag vill att vi tar en minut
och ger erkännande till de tragedier som lett oss hit.
Det är mycket vi inte kan styra
men vi kan se till att vi är redo om krisen kommer.
Våra tankar och böner går till de som upplevt detta på riktigt.
Så vi ska inte förspilla den här möjligheten.
Det finns snacks och toaletter. Tack så mycket, allihopa.
Okej.
- Testa micken. - Test, test.
Testar micken.
Är ni redo?
Som vi övade. Skrik och gråt högt. Ropa på mamma och pappa!
Ropa på era bröder och systrar. "Varför hjälper du inte mig? Hjälp!"
"Jag vill inte dö!" Var inte snälla mot ambulanspersonalen.
- Ni vet vart ni ska gå? - Ja.
Det är dags.
- Det syns inte att vi ler. - Lite.
- Det är öppet. - Varsågoda.
Hjälp mig! Snälla, hjälp mig!
SOS Alarm. Vad är adressen?
Jag tittar ut på softbollplanen.
Jag hörde två explosioner och nån med ett gevär sköt en massa barn.
De ligger överallt.
Snälla, hjälp mig!
Jag vill inte dö!
Polis och räddningstjänst har tillkallats.
Polisen är på väg.
Lärare, säkra era klassrum för inrymning.
Nödsystemet har aktiverats.
Polis och räddningstjänst har tillkallats.
Polisen är på väg.
Samling här borta en sekund.
Vi...
Vi kan hitta ett tomt klassrum. Jag vet inte vad som pågår i korridoren.
Jag ser att folk på våningen under har skadats.
Jag ser inte att nåt hänt på andra våningen än.
Men vi måste besluta vad vi ska göra för det brinner nära vårt rum
och vi känner doften av brandrök.
Vi behöver nog flytta oss.
Vi springer, okej?
Jag ser till att ingen kommer bort.
Minns ni vart ni ska?
Okej. Vi springer till vänster.
Polis och räddningstjänst har tillkallats.
Polisen är på väg.
Jag sticker ut huvudet.
Lärare, säkra era klassrum för inrymning.
Gå tillbaka.
Polisen är på väg.
Branden gör det för varmt. Vi kan inte stanna här längre.
Vi måste springa.
Sicksacka.
Är ni redo?
Spring! Den här vägen. Kom!
Följ mig. Den här vägen.
Upp med händerna om ni ser polis.
Där är fortfarande en aktiv skytt där inne.
Jag fattar inte hur en människa tänker
om den bestämmer sig för att begå en skolskjutning.
I de flesta fall är det ett sätt för dem att känna sig... sedda.
Känna att de påverkat världen på nåt sätt.
Negativt, men ändå nåt.
Om vi kunde ta alla dem,
krama dem och sjunga Kumbaya
och övertyga dem att de är viktiga,
att nån bryr sig om dem...
Men det är jättesvårt att göra.
Jag har 200 elever.
Det är jättesvårt.
Jag är trött. De är trötta.
Det har varit en lång dag.
Jag ryter åt dem, de ryter åt mig.
Det har säkert hänt att en elev lämnat mitt klassrum och känt
att jag inte bryr mig om dem.
Det är jobbigt.
Jag är bara människa.
Jag går till jobbet var dag och försöker överleva.
Jag önskar att jag kunde ha bättre kontakt med dem,
men jag antar att jag gör vad jag kan för att inte tappa mig själv
och så många av dem som möjligt.
Kl. 09.02 i morse
tog vi emot en nödsignal från Oakdale Middle School.
Kort därefter började vi få in telefonsamtal och sms
gällande en aktiv skytt.
En misstänkt skjuten!
Upp med händerna!
Två dörrar, Rhymer.
Är det en skottskada i ryggen?
Hej grabben.
Vad är det för sår i ansiktet? Är det en skottskada?
Personer har omkommit idag.
Vi ber offrens familjer och samtliga berörda personer
att ge oss tid att utreda
och sen meddela namnen.
Det som inträffade idag är tragiskt och helt obegripligt.
Det kommer att sätta djupa spår på samhället.
Men vårt samhälle är starkt och vi kommer att ta oss igenom det här.
Du klarar dig.
Vi ringer dina föräldrar.
Ta ett djupt andetag.
Försök att andas in.
Det är snart över.
Fortsätt blunda och fokusera på att andas.
Ta ett djupt andetag. In och ut.
Vi ringer dina föräldrar.
Djupt andetag.
Djupa andetag. In och ut.
In och ut.
Ni tog verkligen era jobb på allvar.
Bra jobbat.
Vi byter skylt inför nästa presskonferens.
RIKTIG PRESSKONFERENS
Tack, chefen.
Jag inledde en tidigare presskonferens
som om det här var på riktigt,
som om det var en hjärtskärande dag i Medford
och för den rollfiguren var det sant.
Men jag tycker även att det är en hjärtskärande dag på riktigt
för alla som har barn i skolan.
Att det här ens är nåt vi behöver göra.
Men det behövs.
Så här ser verkligheten ut i landet, så ser den ut här i dalen.
Jag tänker inte ursäkta det vi just gjorde tillsammans.
Jag påminde teamet idag
att det vi gör här i Medfords skoldistrikt
är att vi bygger muskelminne och planerar
i ett försök att minimera antalet dödsfall
i fall nåt sådant inträffar här.
Därför är jag glad att vi kunde göra det idag
men jag vill inte försumma
att det fortfarande är sorgligt att vi behöver göra det här.
Vad gör man resten av dagen? Det var rätt skakande.
Antagligen nåt för att få mig på andra tankar.
Tillägnad Donald Dimmock och Ross McDonnell
Översättare: Rasmus Edlund För TransPerfect Media