Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Vari sākt, kad būsi gatavs.
Tātad...
Iedomāsimies ārkārtas situāciju skolā.
"Shelter Shutters" ir slēdzami logu slēǵi.
"Swift Shield" ir salokāms ložu vairogs.
Piedāvājam robotu "Go1 Unitree".
Četrkājainais robots ir līdzīgs suņa anatomijai.
Šis priekšmets ir viegli izmantojums, ja ir daudzi cietušie.
Atlocītā veidā tas aizklāj metra un pusotra metra laukumu.
Tas ir piemērots mazam locekļu apkārtmēram.
To var izmatot pat sākumskolas skolēns
un bēgot nodrošināt aizsegu citiem skolēniem.
Apvērstā veidā tas uzreiz nodrošina aizsegu un uztver lodes.
Tas tikai vienkārši jāpagriež.
Kuram ienāktu prātā, ka pārtikas veikalā ir šāvējs?
Redzat ieroci?
Kuram ienāktu prātā, ka kinoteātrī ir šāvējs?
Jā, redzu ieroci.
Ja vēlaties izmantot trokšņa granātu vai dūmu aizsegu -
novērst iebrucēja uzmanību, skrienot pie viņa.
Mūsu sistēmas tiek ieviestas skolās, augstskolās, lidostās,
ostās.
Skolās aizvien biežāk notiek apšaudes.
Tāpēc mūsu produktiem ir liels noiets.
Kā Amerikā izdzīvot apšaudē
MEDFORDA, OREGONA
Skolas teritorijā ir apdraudējums.
Patverieties un gatavojieties slēpties vai aizstāvēties.
Darbojas ārkārtas reaǵēšanas sistēma.
Glābšanas dienests 911 ir informēts.
Šurp steidzas likumsargi.
Slēdziet izejas un gatavojieties slēpties vai aizstāvēties.
Skolas teritorijā ir apdraudējums.
Slēdziet izejas un gatavojieties slēpties vai aizstāvēties.
Darbojas ārkārtas reaǵēšanas sistēma.
Glābšanas dienests 911 ir informēts.
Šurp steidzas likumsargi.
Slēdziet izejas un gatavojieties slēpties vai aizstāvēties.
Skolas teritorijā ir apdraudējums.
Slēdziet izejas...
Jau gadiem mācību trauksmē vingrināmies patverties.
Darbojas...
Reizēm mācību trauksmes laikā pārbīstos.
Tādos brīžos satraucos
un nedaru to, kas mums jādara.
Neapklustu, jo esmu pārāk emocionāla.
Pamatīgi nobīstos.
Mēdz teikt, ka jātrenējas tāpat kā sportā.
Mācību trauksmē tieši tāpat trenējamies patverties.
Man šķiet, ka labākā pieeja ir stāvēt pie durvīm.
Esmu būdīgs.
Stāvētu pie durvīm
un kopā ar čaļiem sagūstītu uzbrucēju.
Man ir ūdens pudele.
Mestu to uzbrucējam, lai viņu iztraucētu.
Vai arī izvilktu no mugursomas kaut ko lielu - grāmatu vai mapi.
Es bēgtu.
Apkārtējie arvien iesaka:
"Ja kaut ko dzirdi vai redzi, tad bēdz."
Sprinkleri! Kur viņi ir?
Kur viņi ir?
Kas par lietu?
Kas notiek?
Nesaprotu, kas te notiek.
Kas notiek?
Notiek apšaude. Ak vai! Kur?
Nezinu.
Futbola laukumā ir ievainotie.
Draugi, te nupat atskanēja desmit šāvieni.
Pārtraukums.
Jā?
Tev tā šķiet?
Kāpēc piedalies "Elkā"?
2018. gada maijā manā skolā iebruka šāvējs.
Tobrīd biju pirmajā vizuālās mākslas klasē.
Viņš šāva otrajā vizuālās mākslas klasē.
Viņš nogalināja astoņus skolēnus un divus skolotājus.
Kas ir, Keitija?
Mūsu valsts ir mūs pievīlusi!
LONGAILENDA, ŅUJORKA
Astotajā klasē mācību gada vidū
manā skolā notika apšaude. Neteikšu, kurā skolā.
Pēc tam
cauru nakti meklēju informāciju, lai sagatavotos
iespējamai apšaudei skolā.
Meklēju informāciju internetā.
Skatos "TikTok" video.
Meklēju un pētu informāciju.
Meklē neordinārus risinājumus.
Paraugies augšup - vai tiec pie griestiem?
Vai ir iespējams pārvietot paneļus?
Labāk lai man iešauj rokā vai potītē,
nevis plaušās, sirdī vai galvā.
Skatos citu cilvēku pieredzes stāstus.
Zinu, kas jādara.
Zinu, ko darīt, ja esmu viena tualetē.
Ja esmu ārā,
zinu, ko darīt. Zinu, ko darīt, ja esmu klases telpā.
Zinu, kā jebkurā situācijā rīkoties. Un man tas nepatīk.
Ir tā, kā tu teici:
mums māca domāt kā pieaugušajiem.
Nu jau ir tā,
it kā tas būtu virpuļviesulis vai viesuļvētra.
Ak vai!
Ak Dievs! Gulieties zemē!
Bērnudārza audzēknis šodien
Sauthoumvudā uz Feisonas bērnudārzu
somā līdzi bija paņēmis pistoli.
Notiek izmeklēšana saistībā ar skolēna līdzpaņemto pistoli
- skolas teritorijā. - Šonedēļ tā nav pirmā reize.
Es par to pat neiedomājos.
- Tev tas šķiet dabiski. - Tas ir dabiski.
"Ja ir ārkārtas situācija.
"Ja ir virpuļviesulis vai viesuļvētra."
Tieši tāpat domājam: "Ja uzrodas šāvējs,
"kurš grasās nogalināt tevi un tavus draugus."
VAŠINGTONAS ZIŅAS
Skolās neesam drošībā.
Ne darbavietā, ne pārtikas veikalā neesam drošībā.
Ko mēs darām? Ko mēs darām?
Vēlaties, lai bērni būtu drošībā?
Labākais veids, kā to panākt, ir likt policistiem...
Aizliegt Rembo tipa ieročus.
Iecienītāko ieroču ierobežošana.
Ko mēs darām?
Visvairāk bērnu miršanas gadījumu izraisa šaujamieroču lietošana.
Ar nažiem nogalina vairāk cilvēku nekā ar šaujamieročiem.
- Ko mēs darām? - Tad aizliegsim
Amerikā sviesta nažus.
Jūs uztrauc grāmatu aizliegšana? Miruši bērni nespēj lasīt.
Mūsu bērnus jāapsargā tāpat kā mūsu prezidentu.
Kāpēc šeit esat?
Viņi ir gudrāki par mums. Viņi ir labāki...
Valsts varas augstākie līmeņi neko nedara.
Jārīkojas. Piekrītu. Bet jārīkojas efektīvi.
Visā Amerikā iedzīvotāji apgūst glābēju prasmes.
Gatavību reaǵēt bieži apgūst skolās,
darbavietās un apdzīvotās vietās.
Vairāk nekā 20 milj. pieaugušo ir apmācīti, kā rīkoties apšaudē.
Dāmas un kungi, prieks jūs redzēt tik kuplā skaitā.
Sāksim. Mani sauc Frānsiss Bruks.
Esmu ārkārtas situāciju instruktors.
Šajā darbā strādāju kopš 2018. gada.
32 gadus veltīju likumsarga karjerai.
Esmu strādājis arī skolā,
kur pa dienu skolēniem vadīju stundas, bet vakaros veicu narkotiku reidus.
Kriss Teilors, bijušais policijas majors no Grīnvilas.
Septiņus gadus darbojos Slepenajā dienestā.
Kriss Moriss, firmas "Active Shooter America" īpašnieks.
Sandjego strādāju arī par Robežsardzes dienesta aǵentu.
Esmu dzīvespriecīgs optimists.
Lai gan runāšu
par briesmīgām tēmām,
kopīgi jautrosimies, cik vien tas ir iespējams.
Noteikti jāņem vērā, ka viņu mērķis ir
pēc iespējas ātrāk nogalināt pēc iespējas vairāk cilvēku.
Vai jums tiešām šķiet,
ka, ja te skraida un pārvietojas bruņots šāvējs,
tad ir ieteicams slēpties pagaldē?
Bet to jau 25 gadus visiem māca.
Ko tad, ja nav iespējams patverties un ieslēgties?
Ko darīt, ja skolā esat vietā, kur nav iespējams ieslēgties?
Jūs esat krīzes reaǵētāji.
Esat tur pirms glābēju ierašanās.
- Ātri! - Viņš nāk šurp!
Izvirziet locītavas. Nesasprindziniet muskuļus.
Gatavi? Aiziet!
Lai būtu drošība. Labi.
Ar ķermeņa svaru
un ar auguma saķeri ar paklāju neļauju atvērt durvis.
Savainoto roku ievietojiet cilpā
un cieši savelciet.
Ak Dievs!
Tu lieliski apturi spēcīgu asiņošanu.
- Man sāp! - Spēcīgā asiņošana ir apturēta.
Šī ir mana pirmā mācību trauksme.
Tu lieliski pastrādāji. Turpmāk tev būs vieglāk.
Draugi, jums jāsāk apzināties,
ka vairs neesat putnēni ligzdā.
Jūs esat vanagi, kas uzglūn putnēniem.
Pagaidām vēl jūtaties kā putnēni.
Prātojat, kā ligzdu pasargāt no vanaga.
Bet, līdzko iebraucat stāvlaukumā,
jums jādomā kā vanagiem.
Mūsu galvenais mērķis ir panākt,
lai cilvēki paši rūpējas par savu izdzīvošanu.
Viņam ir šaujamais!
Ielaidiet mani!
Skaties uz mani! Skaties uz mani!
Staigāju pa telpu.
Metodiski šāvu uz citiem un visu laiku uz viņiem kliedzu.
Šī skaņa atskan šāvienu trokšņa vietā.
Salecos ikreiz, kad to dzirdu.
Skaties uz mani!
Skaties uz mani! Skaties uz mani!
Mani pamatīgi satrieca sajūta,
ka mācību trauksme šķiet kā īstenība.
Šis ir tikai plastmasas gabals.
Bet tas piešķir milzīgu varu,
kad ar to skrienu pa gaiteni, un pārējie bēg no manis.
Šausminoša sajūta.
Un ļoti riebīga sajūta.
Oho!
Sajūta kā īstenībā.
Piedodiet!
Skolotājiem ir atļauts skolā nēsāt šaujamieročus 30 Amerikas štatos.
Jūtas štatā skolotāji drīkst nēsāt paslēptu ieroci,
par to neinformējot vecākus un skolas vadību.
Nogaidiet brītiņu.
Aizveriet acis.
Iztēlojieties laiku
un vietu,
kur jūtaties
pavisam mierīgi,
atbrīvoti un laimīgi.
Iztēlojieties šo situāciju.
Uz brīdi aizver acis.
- Mazliet ilgāk. - Labi.
Jo tev trīc un raustās plakstiņi.
Tas nozīmē, ka šobrīd esi saspringta.
Elpo dziļi. Ieelpo caur degunu un izelpo caur muti.
Paskaties uz pistoli. Vērs skatienu tieši uz šo vietu.
- Labi? - Labi.
Lēnām un prātīgi.
Lī Keja šautuvē norisinās šaušanas treniņi.
Taču šobrīd te nešauj karavīri vai policisti.
Te šauj skolotāji
un skolu direktori.
Skolotāju akadēmija ir šaušanas apmācību programma
Panāc uz šo pusi.
Kuriem no jums ir pieredze šaušanā ar pistoli?
Kuriem no jums nav ne mazākās pieredzes?
Šī būs tava pirmā šaušanas reize?
Forši. Lieliski.
- Man prieks. - Jā, Reičela!
Dari tā: pat neskaties uz to.
Tikai nospied gaili.
Atceries laimīgo vietu, ko iztēlojies pirms brīža?
Lēnām liec pistolei izšaut.
Re? Neko nejūt, vai ne?
- Varbūt mazdrusciņ. - Jā.
Izjūti tikai gaidas un neko citu.
Jau kopš vidusskolas vēlējos pasniegt ķīmiju.
Kopš laika, kad pati mācījos ķīmiju.
Biju visīstākā nūǵe.
Teicu: "Šis ir lieliskākais mācību priekšmets.
"Vēlos to pasniegt."
Domā labas domas un piespied.
Jūti tieši pirms gaiļa nospiešanas.
Jūtu.
Dziļi ieelpo caur degunu.
Izelpo caur muti.
Atlaid visu savu spriedzi.
Atlaid visu satraukumu.
Te esam tikai mēs abi. Nav nekā cita.
Tev rokā ir pistole.
Domā tikai par to. Tu kontrolē situāciju.
Jau 25 gadus esmu skolotāja.
Pēdējos divos gados ārkārtīgi daudzi skolotāji
ir pametuši darbu izglītības jomā.
Šo apmācības kursu iziet tikai tie,
kuri vēl pēdējiem spēkiem turas.
Nav teikts, ka neaiziesim no darba, bet pagaidām vēl strādājam.
- Kāds šai programmai ir nosaukums? - Skolotāju akadēmija.
Kāpēc nolēmāt izveidot Skolotāju akadēmiju?
Atbalstām visu, ko skolās māca
saistībā ar aizsardzības soļiem
un kā viņiem liek tos īstenot.
Mēs arī to mācām.
Bet kā rīkoties, ja tie izrādās neefektīvi?
Skolotājiem nav instrukciju šādām situācijām.
Teikšu, kā ir: mūs nosoda par šādu apmācību rīkošanu.
Mūs kritizē par to,
ka iesaistām skolotājus šādās darbībās.
Vairākkārt uzsvēršu:
nemācām jūs veikt mūsu pienākumus.
Tas nav mūsu mērķis.
Tas ir instruments, nevis biedējošs priekšmets, kas tev rokā sprāgs.
Nevēlos, lai man būtu šaujamierocis.
Nevēlos, lai man mājās būtu šaujam ierocis.
Strādāsim pie tā, lai pārvarētu tavu reakciju...
Nevēlos katru darba dienu sākt ar domu:
"Kādu apǵērbu vilkt,
lai tajā varētu nēsāt ieroci?"
Atvieglosim arī to.
- Pirksti ir tur, kur tiem jābūt? - Precīzi.
Taču šim kursam pieteicos tāpēc,
ka vēlos būt pilnībā gatava
aizsargāt savus audzēkņus.
Mēdz teikt, ka tā nav laba doma.
Ko jums saka?
Diemžēl ar patveršanās pasākumiem vien ir par maz.
Rosiniet viņiem šaut?
Sakām viņiem, ka viņiem ir tiesības izvēlēties un pretoties.
Nemudinu jūs skolā kādam dzīties pakaļ.
Mudinu ievērot noteikto patveršanās procedūru.
Dariet to, kas jums jādara.
Taču katram var pienākt brīdis,
kad pašiem jāpieņem lēmums.
Šo lēmumu pieņem katrs pats. Ne katrs to spēj.
Bet ja šāds brīdis pienāks?
Ceru, ka nekad nepienāks. Bet ja pienāks - kā rīkosieties?
Nogulsieties un izliksieties par mirušiem vai cīnīsieties?
Vēlos kļūt par sākumskolas skolotāju.
Man patīk darboties ar maziem bērniem.
Man patīk ļaut viņiem izpausties un viņiem mācīt
dzīvē noderīgas prasmes.
Taču tas būtu nomācoši, jo skolās notiek apšaudes.
Man tām būtu jāsagatavojas dažādās apmācībās.
Ja būšu skolotāja, un kāds mans audzēknis cietīs,
jutīšos vainīga, kaut arī tā nebūs mana vaina.
Man šķitīs, ka vajadzēja viņu kaut kā konkrēti aizsargāt.
Mani mocītu dziļa vainas apziņa.
Džūlija mācās pamatskolā.
MEDFORDA, OREGONA
Bildē!
Tā.
Jā!
Čārlij, bēdz pirms mana gājiena.
Samera mācās vidusskolas otrajā klasē.
Pirms divām dienām biju pie ārstes.
Viņa apjautājās par skolu.
Viņa jautāja, vai skolā jūtos droši.
Īsti pat nezinu.
Man bija grūti atbildēt uz šo jautājumu.
Vēlējos teikt "jā", bet tad sāku domāt:
vai tiešām skolā jūtos droši?
- Patiesībā... - Neesam tur drošībā.
- Neesam. - Tur nav droši.
Skumji, ka viņai vispār ir jāuzdod tāds jautājums.
Kāpēc kaut ko tādu pieļaujam?
Pat saistībā ar Kristofera Kleja gadījumu.
Viņam ir sarežǵīts dzīvesstāsts, bet ne pārāk briesmīgs.
- Viņam bija... - Kas viņš ir?
- Kristofers Klejs. Apkopējs. - Ak pareizi!
Bieži gāju viņam garām un pat...
Šis apkopējs pāris gadus te strādāja.
Nedēļu pirms mācību gada sākuma viņš nolēma
pirmajā skolas dienā skolā sarīkot apšaudi.
Jauno audzēkņu pirmajā skolas dienā.
Viņš pats pieteicās policijā.
Policija viņā mājās veica kratīšanu,
kur atklāja daudzus ieročus un munīciju,
kā arī skolas ēkas projekta rasējumus.
Iepriekš zināju par apšaudēm skolās,
bet tās neuztvēru pietiekami nopietni.
Uzzinot par apkopēju, nobijos: "Sasodīts, nu tas notiek pie mums."
Turklāt viņš bija skolas darbinieks,
nevis nepiederošs, ārējs apdraudējums.
Viņš nebija svešs ļaundaris.
Viņš bija darbinieks, kuram bija visu telpu atslēgas
un kurš zina telpu izvietojumu un kā mēs rīkotos krīzē.
Negribēju lasīt rakstus par viņu, bet tomēr tos lasīju.
Viņu sauc... Drīkstu izpaust viņa vārdu?
Aizdomās turamais 20. jūlijā vērsās Medfordas policijā
un ziņoja par savām slepkavnieciskajām tieksmēm
un plāniem tās īstenot.
Policija izmeklēšanā noskaidroja,
ka viņam ir šaujamieroči, munīcija un taktiskais aprīkojums,
kā arī rakstiska atzīšanās par plānoto slaktiņu.
Viņu atzina par pieskaitāmu un vainīgu
otrās pakāpes slepkavības mēǵinājumā.
Viss varēja beigties krietni ļaunāk.
Ko es iesāktu, ja mums uzbruktu?
Vispirms iepazīstināt ar sevi?
- Kas tu esi? - Esmu Rons Haviners,
Medfordas izglītības departamenta galvenais skolu drošības uzraugs.
Rons ir Medfordas skolu galvenais drošības uzraugs.
Skolās novērojam dažādu incidentu spektru.
Daudzi incidenti ir mazas vai vidējas nozīmes.
Taču mūsu pilsētā gandrīz notika ārkārtīgi vērienīgs incidents.
Kāds skolas darbinieks
plānoja skolēnu un skolotāju masu slepkavību.
Viņš šo plānu gandrīz īstenoja.
Viņam bija bija brīva pieeja skolas telpu atslēgām.
Neiedziļināšos konkrētās detaļās,
bet viņš aktīvi rīkojās, gatavojoties paveikt kaut ko šausmīgu.
Viņš sagatavoja ieročus.
Šis notikums satrauca iedzīvotājus un pamudināja rīkoties
drošības jomā strādājošos.
Sapratām, ka šeit kaut kas tāds var notikt.
Un mums ir jābūt tam gataviem. Pasivitāte nogalina.
Mācību trauksmē tiek simulēta apšaude
ar daudziem cietušajiem un bojāgājušajiem.
Šādas mācības rīko skolās un apdzīvotās vietās,
lai cilvēki būtu gatavi apšaudēm.
Mācības glābējiem, skolotājiem un audzēkņiem
ir iedalītas noteiktas lomas.
Medfordas Izglītības departaments
sadarbībā ar vairākām iestādēm rīko krīzes mācību trauksmi.
Vērienīgā mācību apšaudes simulācijā piedalās simtiem cilvēku.
Tā norisinās Oukdeilas pamatskolā.
Brīvprātīgie uzņemas vecāku
un audzēkņu skolu, simulējot īstu apšaudi.
Mūsu valstī skolās notiek simtiem apšaužu.
Šogad vairāk nekā 20.
Tā gandrīz notika arī mūsu pilsētā.
Jautājums ir nevis vai tā notiks, bet kad tā notiks
un cik vērienīga tā būs.
Šāvēji pārlēks pāri žogam.
Četri šāvēji šajā vietā ieies skolas ēkā.
Divi šāvēji ies pa šo gaiteni.
Viens šeit nogriezīsies pa labi
un šajā vietā ievainos un nošaus cilvēkus.
Mobilizējam pilsētas un apgabala resursus -
glābējus un slimnīcas.
Otrs šāvējs ies augšup pa kāpnēm.
Viņš ies uz šo ēkas daļu,
no kurienes apšaudīs ēkai tuvojošos glābējus.
Cik bojāgājušo būs katrā ēkas daļā?
Ja varam, katrā ēkas daļā nozīmēsim piecus.
Mācībām gatavojāmies gandrīz gadu, un tagad ir kulminācija.
Jums ir ķermeņi?
No rīta veiksim pēdējos darbus.
Pēc armijas pievērsos izglītības jomai,
jo vēlējos veikt jēgpilnu darbu.
Kad acs ir ievingrināta saskatīt šādas lietas,
vairs nav iespējams tās neredzēt.
Labrīt visapkārt!
Dažiem no jums sejās redzu satraukumu.
Saprotu jūs. Esmu Brets Čempions.
Esmu Medfordas Izglītības departamenta vadītājs.
Paldies, ka atradāt laiku šīm mācībām!
Lai mācības izdotos, mums ir jāvingrinās.
Apspriežot ar apšaudēm saistītas tēmas,
izjutīsiet spēcīgas emocijas.
Šī tēma mūs satrauc.
Esam liels ļaužu pūlis,
kas iztēlosies un simulēs savus ļaunākos murgus.
Kādas tik vērienīgā pasākumā ir sajūtas, skati, skaņas un smaržas?
Tas viss kopā.
Starp mūs būs cilvēki, kuri kritīs panikā,
un viņiem būs jāpaiet malā.
Vēlos jūs iedrošināt:
ja jutīsiet vajadzību paiet malā,
droši paejiet malā.
Plkst. 19.00 ejiet uz sporta zāli. Tur skanēs mūzika.
Tur būs virtuļi 500 dolāru vērtībā.
Apēdīšu 600 virtuļus 500 dolāru vērtībā.
Ja nezināt jums iedalītās lomas, skatieties uz uzrakstiem.
Tajos ir norādītas jūsu lomas.
Ejiet pie saviem galdiem. Iesim uz galveno ēku.
Vispirms uzdodiet jautājumus.
Tev nenotiks nekas slikts.
Tāda pieredze ir tikai reizi mūžā.
Kas tev par savainojumu?
Šauta brūce muguras augšdaļā.
- Cik te ir šāvēju? - Četri.
Bet neskrien pie viņiem.
Kas būs, ja skriešu?
- Neskrien uz turieni. - Labi.
Paldies!
Ņem vērā, ka tās ir tikai mācības.
Mēs to darām tāpēc, lai mums smadzenēs iesēstos prasme
šādās situācijās rīkoties pareizi.
- Četri šāvēji. - Viss būs labi.
LONGAILENDA, ŅUJORKA
Neliegšos - šīm mācībām būs jēga tikai tad,
ja precīzi ievērosiet norādījumus.
Tēlojiet sev iedalīto lomu.
Ja likšu sēdēt un kliegt: "Gribu pie mammas!"
Tev būs jākliedz: "Gribu pie mammas!"
Ja likšu kliegt: "Negribu nomirt! Palīdzi man!
"Neļauj man nomirt! Kāpēc tu man nepalīdzi?"
Tieši to arī teiksi.
Tas notiks 19. augustā.
Uz šī ceļa gulēs daudzi ievainotie.
Zemē gulēs 50 ievainotie ar šautām brūcēm.
Būs miruši bērni. Tiks attēloti miruši bērni.
Jums būs smagi to redzēt.
Bez šaubām, būs brūces. Redzēsiet daudz ko.
Starp jums būs tādi, kuri satrauksies, bet citiem patiks.
Emmai un Leinijai tas šķiet aizraujoši.
Katrs cilvēks ir atšķirīgs.
Dzirdēsiet skaņas.
Lai Kima apraksta skaņas, jo mana uztvere
ar laiku ir notrulinājusies.
Tā ir mācību grūtākā daļa.
Ir kaut kas, kam jūs nevaru iepriekš sagatavot:
dzirdēsiet neaptverami briesmīgu kliegšanu.
Ne brūces, ne asinis nebūs tik grūti pārdzīvot,
jo zināsiet, ka tas viss ir tēlots.
Toties troksnis gan izraisīs galvassāpes
vai pārdzīvojumus.
Ir svarīgi to apzināties, sākot mācības.
Lūk!
Vecāki, droši nāciet uz mācībām.
Varēsiet sēdēt skatītāju zonā un vērot.
Brīdinu: vecāki reizēm raud, vērojot mācības. Viss šķiet pa īstam.
Bet nekrītiet panikā.
Mācību dalībnieki tajās darbojas ar aizrautību.
Jokosieties gan pirms, gan pēc mācībām.
Bet mācību laikā precīzi pildiet norādījumus.
Tiks simulēta apšaude.
Piedalīsies nogrimēti brīvprātīgie
ar mākslīgām šautām brūcēm.
Mums visiem būs dažādi uzdevumi.
Kāds kliegs, kāds kādam pieķersies.
Mana māsa arī agrāk to darīja
16 un 17 gadu vecumā.
Viņa stāstīja,
ka vairākiem dalībniekiem šī pieredze bija traumatiska.
Pastāv iespēja, ka tas notiks. Diemžēl šādi gadījumi
notiek bieži - pārāk bieži.
Ticiet vai nē - tieši jūs varat ievērojami palīdzēt tos novērst.
Man tas šķiet dīvaini.
Neaptverami, ka mums jau šajā vecumā tas ir jāapgūst,
jo pastāv iespēja, ka kaut kas tāds var notikt.
Lasiet savu sociālo tīklu draugu publicēto saturu.
Ziņojiet, ja rodas sajūta, ka kādam brauc jumts.
Tā būs īstenības simulācija.
Taču man šķiet, ka man tas būs noderīgi,
nevis lieki.
Manuprāt, es tur nestresošu.
Negribu tā teikt, jo tas būs iespaidīgi.
Tas ir ļoti svarīgi, bet...
Godīgi sakot, tas būs...
Būs tā, kā to iedomājos,
jo esmu tam sagatavojusies.
Visu laiku par to uztraucos.
Gribu iet uz skolu mācīties eksaktās zinātnes,
mākslu un mūziku.
Nevēlos par to domāt un uztraukties arī ārpus skolas.
Gribu ar draudzenēm iet uz kosmētikas veikalu
izmēǵināt kosmētiku un izklaidēties.
Vēlos visur justies drošībā.
Bet šobrīd visu laiku uztraucos.
Man mugursomā ir maisiņš ar dažādām mantām.
Es to neaiztieku, jo tajā ir mantas,
kas noderētu klases biedriem un līdzcilvēkiem apšaudē skolā.
Pašlaik nekādi to nevaru ietekmēt.
Varu vienīgi pasargāt sevi un citus
sev līdzās, ja tas notiktu.
- Tas ir šausmīgi. - Jā.
- Nezināju. - Es tev to neteicu.
Negribēju nevienam to atklāt,
- jo nevēlos nevienu uztraukt. - Jā.
Ja nu gadījumā tas notiks,
man ir lietas, kas noderētu palīdzības sniegšanā.
Bet ja tas nenotiks,
tad mugursoma ir tikai puskilogramu smagāka.
Tas ir skumji.
Ik dienu, ieejot skolā, vēlos justies droši.
Kuru katru brīdi var notikt jebkas.
Man ir svarīga viņu izglītība,
bet vēl svarīgāka ir viņu drošība.
Atceries mani?
Iepriekš pasaulei demonstrējām
mūsu mugursomu drošību, tās apšaudot.
Bet jūs vēl nezināt visas lieliskās īpašības,
kas piemīt mūsu īpašajām mugursomām "Guard Dog Security ProShield".
2022. gadā ASV Kongress skolu drošībai iedalīja vairāk nekā miljardu dolāru.
Šobrīd plaukst un zeļ jaunu tehnoloǵiju, apmācības programmu
un produktu industrija.
Šobrīd gatavošanās apšaudēm industrijas apjoms pārsniedz trīs miljardus dolāru.
- Sāc, kad būsi gatavs. - Jā, vēl tikai apdomāšos.
Tā.
Iepazīstieties: "Revolution Shield".
Pārnēsājams atvāžams galds, kas vienlaikus ir ložu vairogs.
Šī ir durvju bloķēšanas sistēma "Nightlock".
Esmu viens no tās izgudrotājiem Džo Teilors.
Man ir dvīņu brālis.
Izstrādājām signalizācijas sistēmu, kas būtībā ir panikas signalizācija.
Sistēma uztver personu ar šaujamieroci.
Persona uzreiz ir redzama tiešsaistē.
Atvāžama galda virsma. Uz tās ir redzamas ložu pēdas.
Nav jāiegādājas jaunas kameras.
Varam pieslēgties esošajām.
Iecienītākā bloķēšanas sistēma ir "Lockdown 1".
To var izmantot jebkādām durvīm.
Sirēnas un gaismas signāli
ieslēdzas visā iestādē.
Tas ir pārvietojams. Tam ir rokturi.
Ja ir vēlēšanās, varat pārvietoties līdz ar galdu.
Uzreiz pēc apšaudes Sendija Huka skolā
mums zvanīja skolotāji un skolu pārstāvji.
Pēc apšaudes Sendija Huka skolā sapratām, ka bērni ir apdraudēti.
Teicām: "Mums ir lieliskas tehnoloǵijas."
Mūsu sistēmas izmanto 4000 skolās visā valstī.
Pēdējos gados tiek ieguldīti simtiem tūkstoši dolāru,
bet mirstība aizvien pieaug.
Diemžēl daudzi uzņēmumi
piedāvā dažādas lietotnes.
Bet vai tās ir rūpīgi izstrādātas?
Tas tikai jānoņem no sienas.
Izrādās, ka tas ir apjomīgs
un ļoti viegls ložudrošs vairogs.
Šo darbu daru savas meitiņas dēļ.
Pie sienas pieāķējam jebkādu bildi vai mākslas darbu,
kas pārvēršas par vairogu.
Kad pirms četriem gadiem sāku darbību, šī industrija vēl nebija attīstījusies.
Ar katru mēnesi šīs nozares apjomi četrkāršojas.
Šis skrituļdēlis ir lieliskāks par citiem skrituļdēļiem,
bet tas ir arī vairogs sevi vai bērnu sargājošs vairogs.
Pēc katras apšaudes
industrijā ir vērojams pacēlums.
Ik katra traǵēdija vairo manas ǵimenes turību.
Tas nav tas, ko vēlos.
Šīs filmas pirmizrādē mūsu uzņēmuma vērtība jau būs 300 milj. dolāru.
Mugursoma jūsu bērnu skolā sargā no lodēm.
Uzņēmumi visā valstī apgalvo, ka to ražojumi to nodrošina.
Bet vai tās tiešām sargā jūsu bērnus,
vai uzņēmumi iedzīvojas uz vecāku baiļu rēķina?
Acis un ausis.
Tas ir parasts stikls, un tā ir 9 mm pistole.
Kas notiktu, ja kāds ieietu jūsu skolā?
Pastiepju roku un atslēdzu durvis. Stikls neizturēja
sitienu ar dūri pēc 9 mm pistoles šāviena.
Ja kāds uzņēmums jums sola
atrisināt visas jūsu problēmas un glābt dzīvības,
novērsieties un nesadarbojieties ar to.
Tas jums melo.
Te izšāvu 16 reizes, un nu ar dūri situ pa stiklu.
Uzņēmumā "Armoured One" nedēļā apstrādājam 2500 logus
ar drošības plēvi visā ASV teritorijā.
Ja šāvējs Juvaldē pirmos šāvienus veiktu
nevis klases telpā,
kur viņš minūtē veica vairāk nekā simts šāvienu,
bet vispirms šautu pa durvīm un stikliem,
un bērni tikmēr paspētu paslēpties vai aizbēgt.
Nenācu uz šejieni jūs pārliecināt
iegādāties manu drošības plēvi un stiklu.
Man ir pie vienas... Piedod, mācītāj!
Man ir pie vienas vietas, vai to pērk, vai nepērk.
Man ir vienalga. Jums jāievieš visaptverošas drošības sistēmas.
Gaismas signālus, durvju bloķēšanu, ziņošanas sistēmas, apsargus.
Ar daudziem un dažādiem līdzekļiem
jāpanāk dzīvību glābšana.
Vēlreiz.
Nezinu, cik bija. 20? 22?
Vai kāds skaitīja? 23?
Nez vai jūs šurp atveda nejaušība.
Šeit esat noteikta iemesla dēļ.
To nepanāks ne valdība, ne prezidents,
ne Kongress, ne Senāts, ne štata vadība.
Jūs to panāksiet.
Varbūt pārstāvat kādu uzņēmumu,
vai politiķus, vai kādu skolu, vai esat skolas apsargs.
Jūs katrs savā darbā
spējat panākt nozīmīgu pavērsienu.
Jums ir iespēja novērst vai pārtraukt apšaudi.
KLASĒS IERĪKO LOŽUDROŠAS PATVERTNES
MEDFORDA, OREGONA
- Vecīt! - Tevi atlaidīs.
Vecīt!
Es tevi atlaidīšu.
Nu tad nevedīšu tevi uz vakariņām.
Tev bija jāpabeidz jau pirms 25 minūtēm.
- Gribi uz randiņu? - Noņemšu pēc 12 sekundēm.
- Tēlosi princesi? - Kur vakariņosim?
- Gribu uz grilbāru "Applebee's". - Nē.
- Es tev izmaksāšu. - Man šķita...
Redzi sodrējus?
Sasodīts! Netālu kaut kas deg.
Pozēsim fotogrāfijai.
Dod buču.
Atā! Pagaidi! Jā?
Naudu!
Nepacietīgi gaidīju iespēju tev izstāstīt.
Šodien gatavojos mācību trauksmei.
Skolā būs četri šāvēji.
- Četri? - Četri.
- Kopā? - Viņi nebūs kopā.
Viņi ieies pa dažādām durvīm.
Divi būs apakšstāvā un divi - augšstāvā.
Oho!
Viens no šāvējiem -
trešais -
ies uz augšstāvu tieši pie mūsu klases telpas.
Jā.
Viens šāvējs nošaus policistu.
Un policists nošaus vienu šāvēju.
- Viens šāvējs pats nošausies. - Jēziņ!
Teicu to pašu: "Kas tie par..."
Četri! Neprāts.
Mūs brīdināja, ka pastāv iespēja
ieraudzīt līķi.
Notiks apšaude.
Kā būs?
Tev jābūt augšstāva klasē, kad kāds tai skries garām?
Nezinu.
Man tas viss šķiet par daudz.
Ne gluži par daudz, taču satraucos.
Esi sagatavojusies. Viss būs kārtībā.
Pastāstīt, kā man gāja futbolā?
Vispār nē. Tā ir vienīgā apspriestā tēma
- pēdējās dienās. - Ej nu!
Priecājos, ka to darīsim.
Visu laiku domāju par masu apšaudi Lasvegasā,
ko mūzikas festivālā veica večuks.
Visu laiku par to domāju.
Noteikti uztraukšos.
Man šķitīs, ka viss notiek pa īstam.
Bet apzinos, ka tas nebūs pa īstam.
Un zinu, ka viss beigsies labi.
Beigas būs labas.
Uz šīm uzlīmēm ir attēlotas brūces.
Tās izmanto mācību apšaudes simulācijās
viltus cietušajiem ar šautām brūcēm.
Noplēšamo uzlīmi
kā plāksteri uzlīmē aktierim,
kurš paredzētajā notikumu gaitā tēlo cietušo.
Kopš apšaudes Kolumbainā tiek pievērsta liela uzmanība
civilpersonu reakcijai ārkārtas situācijās - apšaudēs skolās
vai darbavietās.
Tika konstatēts, ka ir jāuzlabo sagatavotība.
Šī ir mūsu brūču uzlīmju kārba.
Šī ir uzvelkama apkakle ar šautu brūci kaklā.
Te attēlotas vairākas šautas brūces vēderā.
Mācībās attēlojot traumas tā, kā tās izskatās dzīvē,
palīdzam pārvarēt psiholoǵisko traumu,
kas rodas, tās ieraugot pirmoreiz.
Dzimumlocekļa un sēklinieku savainojumi nav dzīvībai bīstami.
Toties šāviens ciskā blakus femorālajai artērijai gan ir.
Viesojamies bibliotēkās un skolās.
Viesojamies vasaras nometnēs.
Reiz man bija milzīgs pārdzīvojums,
kad no klases telpas izgāja mana meita,
kurai mācībās bija jātēlo loma.
Tā bija viņas pirmā lomas tēlošanas reize mūsu mācībās.
Viņas kliedzieni man stindzināja asinis:
"Tēti! Tēti!"
Man tobrīd lūza sirds.
Sabiedrība ir mainījusies.
Izstrādājam dažādus jaunus produktus.
Mūs nepatīkami satrauc
pieprasījums pēc bērnu brūcēm.
Tuvākajā nākotnē tām pievērsīsimies.
Visi uzmanīgi klausās ar austiņām?
Patveršanās mācības bērnudārza grupiņā.
Malači. Piepūtiet vaidziņus.
Lieliski. Sēdiet mierīgi, labi?
Tātad.
Darīsim tādu lietiņu.
Tā mūs pasargās.
- Lai mēs visi būtu drošībā. - Jā.
Ieviesīsim paroles vārdiņu.
- Zināt, kas tas ir? - Nē.
Tūlīt paskaidrošu.
Paroles vārdiņš ir kā signāls. Tas var būt vārds,
frāze vai teikums.
Līdzko to pasaku... Mīlulīt, klausies uzmanīgi!
Jā?
Līdzko to pasaku,
skriesim slēpties zināmajā vietā grupiņas telpā.
Šo vārdu neteikšu bieži, bet, līdzko to teikšu,
atcerieties, ka tas ir ļoti svarīgi.
Lai mēs neskarti brauktu uz mājām.
- Skaidrs? - Skaidrs.
Mācību trauksmē iesaistot bērnus,
iesaku neteikt vārdu "šāvējs".
Manai divarpus gadus vecajai meitai nav jāzina tādi vārdi.
Nevēlos, lai viņa pēc nodarbībām man mājās stāstītu:
"Tēti, man uzbruka ar pistoli un mani gandrīz nošāva."
Kādas tēmas mazie bērni pārzina?
Saku: "Klau, mazie! Spēlēsim tādu spēli.
"Iztēlosimies, ka mūsu grupiņai uzglūn liels izsalcis dinozaurs.
"Negribam, lai dinozaurs iebruktu pie mums, vai ne?"
"Nē, mister Endij! Negribam, lai dinozaurs iebruktu pie mums!"
Saku: "Bērni, kā jums šķiet - kā mums jārīkojas?"
"Aizvērsim durvis!"
"Labi, aizvērsim durvis. Kā jums šķiet - durvis arī jāaizslēdz?"
"Jā, mister Endij! Aizslēdziet durvis!" Saku: "Labi."
Saku: "Ja nu dinozaurs izdomā, kā atslēgt durvis?"
"Vaidieniņ! Mister Endij, Stumiet durvīm priekšā grāmatu plauktu!"
"Kā jums šķiet - vai dinozaurs uz mums skatās pa grupiņas logiem?"
"Mister Endij, aizklājiet logus!
Saku: "Palīdziet man aizklāt logus!
"Varbūt derētu izslēgt gaismu
"un uzvesties klusi, lai dinozaurs mūs neredz un nedzird, vai ne?"
"Jā, pareizi!"
Nebraskā atrodas šaušanas un kaujas mācību centrs "88 Tactical".
Labi.
Meklējiet izeju!
Bērniem tas šķiet aizraujoši.
Es tēloju slepkavu.
Šī ir pistoles imitācija, kuras šāvieni ir redzei nekaitīgi lāzera stari.
To izmantoju, lai audzēkņi saprastu,
ka uz viņiem šauj.
Lai apmācāmie kustētos ašāk,
draudu ar elektronazi.
Tas sekmē adrenalīna pieplūdumu, bet ir nekaitīgs.
Taču tas šķiet visnotaļ draudīgs.
Meklējiet izeju!
Kad ieslēdzu elektronazi, viņi skrien ātrāk.
Nesen sagatavoju elitāras speciālo uzdevumu vienības kaujām telpās.
Pēc nedēļas varbūt strādāšu ar kādu īpašo operāciju vienību.
Mans darbs ir aizraujošs ar neprognozējamu ikdienu.
Apmācu gan speciālo uzdevumu vienības, gan sportojošu bērnu mammas.
Meklējiet izeju!
Cik daudzi jūt vēderā kņudoņu
vai spēcīgu satraukumu, kad ir jārīkojas?
Esat piedzīvojuši fizisko reakciju
"bēgt" vai "cīnīties", vai ne?
Tā ir reakcija uz apdraudējumu vai bailēm.
Tā ķermenī atbrīvo ķīmiskas vielas un hormonus,
kas mūs padara spēcīgākus un veiklākus.
Ar speciālo uzdevumu vienību piedalījos pretterorisma operācijās visā pasaulē.
Cilvēki neaptver, ka visparastākie cilvēki
uz šīs planētas
ir vardarbīgi, māņticīgi un mežonīgi.
Daudzi uzskata, ka nedrīkst būt vardarbīgi.
Kāpēc jums šķiet, ka esat pārāki par visām pārējām dzīvām būtnēm?
Tavā klasē ieiet ar pistoli bruņots čalis.
Satver roku šajā vietā un parauj uz savas rokas pusi šādi...
Jāsatver šajā un šajā vietā.
No visa spēka jātur un skaļi jāsauc palīgā.
Sauc palīgā. Sauc palīgā.
Pārējie, nāciet šurp! Ņemiet...
- Palīgā! - Migel!
Ja mani māc šaubas, izvēlos realitāti.
Kā ;ai bērnus sagatavo realitātei, ja baidāmies viņiem to parādīt?
Diezgan labi.
Tomēr to dozēju atbilstoši apmācāmo vecumam.
Esmu saprātīgs cilvēks.
No vienas puses, ir nepieciešama uzraudzība.
No otras puses, pārlieku sargāti no realitātes,
kā gan viņi būs gatavi stāties tai pretī?
Turpini sist, līdz viņš nokritīs.
Tieši tā. Malacis!
Malači! Vēlreiz: kāpēc...
Vai masu apšaužu skaita pieaugums
ir saistīts ar šaujamieroču pieejamību?
Tas nekādā gadījumā nav saistīts ar šaujamieroču izplatību.
Pagātnē esam piedzīvojuši vēl lielāku šaujamieroču izplatību.
Šajā ziņā nekas nav mainījies.
Pusautomātiskās bises, kas visus tik ļoti biedē,
pastāv jau simts gadus, sasodīts!
Vaina noteikti nav ieročos.
Toties cilvēki gan ir mainījušies.
Galvenais iemesls ir izmaiņas ǵimenes struktūrā.
Sabiedrībā vairs nav tribālisma. Ir zudusi kopienas vērtība,
jo cilvēki ir narcistiski
un sevi uzskata par Visuma centru.
Viņiem par visu pienākas balvas.
Visās tēmās galvenie ir viņi paši.
Man šķiet, ka daudziem pieaugušajiem
neinteresē mūsu viedokļi.
Katru dienu to piedzīvojam.
Piedzīvojam to,
ka mums jābaidās iet uz skolu,
jo tur mūs var nošaut, vai tur varam zaudēt draugus vai skolotājus.
Un daudziem cilvēkiem
viņu tiesības šķiet svarīgākas:
"Vēlos, lai man būtu iespēja turēt šaujamieroci,
'un man ir vienalga, ka tevi skolā var nošaut."
Tas ir bezgala nomācoši.
Tu sev esi liecies svarīgāks
par visiem skolēniem visā Amerikā.
Nošaušana ir izplatītākais bērnu nāves cēlonis šajā valstī. Neprāts!
Tā nedrīkst būt.
Tā nav nekur citur pasaulē.
Atceros savu reakciju, uzzinot šo statistiku.
- Noteicu: "Ā, nu jā." - Burvīgi.
Pat nejutos pārsteigta.
Man šķita, ka reiz nonāksim tik tālu, un nu tur esam nonākuši.
Lūk...
Videospēļu platformu EDGE
izmanto ASV Tēvzemes drošības departaments.
Spēlētāji virtuālā skolas apšaudē iejūtas dažādās lomās.
Nemaisies pa kājām!
Nekavējoties tiek slēgtas visas izejas.
Ķermenis nespēj doties uz vietu, kur prāts nav pabijis.
Spriežam par sagatavotību,
bet ķermenis nespēj būt vietā, kur nav bijis prāts.
Cilvēks nedomā par to, kas varētu notikt.
Cilvēks nereaǵēs kā cerēts,
saskaroties ar reālu situāciju.
Plaša patēriņa videospēļu jomā
šāda tipa spēles dēvē par "smilšu kastēm".
Daudzi no jums droši vien zina spēli "Grand Theft Auto".
Šī ir daudzspēlētāju spēle, kurā izspēlē dažādus scenārijus.
Mans uzdevums nav jums mācīt, kā jums rīkoties savā skolā.
Es kā instruktore
jūs iesaistīšu kritiskos incidentos,
kas jums liks domāt un reaǵēt.
Labāk ir pieļaut kļūdas šeit, nevis reālajā dzīvē.
Pastāv patēriņa sporta un šaušanas spēles no pirmās personas skatpunkta.
Mūsu spēle ir tāda pati.
Sākumā to izmantojām armijā.
Pievēršoties skolām, kļuva skaidrs,
ka skolās izglītības profesionāļi
un citi darbinieki ir pirmie krīzes reaǵētāji.
Ielāgojiet: līdzko kaut kas notiks, spēlē rīkojieties tāpat kā rīkotos dzīvē.
Sākam!
Labi. Kā iet, Martines?
Kā iet, vecīt?
Izmetīšu loku.
Kur ir kafijas automāts?
- Nezinu. Ejam meklēt. - Labi.
- Dzirdi mani? - Jā. Ko tu gribi?
- Gribu ar tevi aprunāties. - Lūdzu!
Redzēju tevi kopā ar Džoniju.
Neredzēji gan!
Redzēju gan! Nu labi.
Billijs teica, ka redzējis tevi kopā ar Džoniju.
Pazūdi!
Nav jēgas tērēt laiku ar tevi.
Varbūt man tiešām jābūt kopā ar Džoniju.
Ak tā? Varbūt tu ne ar vienu nebūsi kopā.
Lūdzu!
Nē! Pagaidi! Kas tad nu?
Ei!
Viņam ir pistole!
Puikam ir pistole.
Dzirdat skaļas balsis?
Viņam ir pistole!
Uz kurieni tu ej?
Ak nē!
Neizdodas sazvanīt glābšanas dienestu 911.
Kur spruksiet? Nomīzāt?
Palīgā!
Arvien tiek uzsvērts, ka videospēlēs iejūtamies to vidē un tēlos.
Vai šāda iejušanās
bojā spēlētāju uztveri un piesārņo viņu prātus?
Uz to var palūkoties no otras puses.
Iejušanās rada iespēju
uzlabot domāšanu tā, kā tas līdz šim nebija iespējams.
Cik dažādi šī situācija varēja izvērsties?
Divi jaunieši skolas gaitenī strīdas par sirdsāķīti.
Vai gaidījāt, ka tiks izvilkta pistole?
- Nē. - Lūk!
Kāda biju jūsu pirmā reakcija?
Vēlreiz izspēlēsim to pašu situāciju.
Man nav ne pistoles, ne teizera, ne piparu gāzes. Kā man rīkoties?
Apspriedīsim to.
Tagad zinām, kā tas izvērtās. Kas vēl varēja notikt?
Bija jāiejaucas jauniešu sarunā.
Atceraties Tifāniju un Džordanu.
Ja viņu emocijas ir sakāpinātas,
mums jānostājas viņu priekšā un jāsaka:
"Klau, pārtrauciet! Stop!"
Lai gan man ir pīkstulīga balss, reizēm izturos stingri pret bērniem.
Tādos gadījumos viņi tiešām pārtrauc. Šādā situācijā...
Man ar to nav nekādu grūtību. Caurām dienām to daru.
Atvēsinām sakarsušos prātus.
Man ar to nav problēmu.
bet ja skolēns izvelk pistoli kā nupat redzētajā situācijā,
es nevaru... Mani vārdi pret...
- Kādi vēl varianti tev ir? - Nezinu.
- Tev ir nazis? - Nē.
- Tev ir vāle? - Nē.
- Tev ir lauznis? - Nē.
Tātad tavā rīcībā ir tikai...
- Runāšana. - Tavas saziņas prasmes.
Kādas ir tavas attiecības ar šo puiku?
Man tiešām nepatīk ieroči.
Šī ir visļaunākā situācija.
Citur man sacītu:
"Iedosim skolotājai pistoli."
Eksperimentālā kārtā vienreiz tā rīkojos.
Skolotājam likām šaut uz varmāku.
Bet skolotājs aizšāva garām.
Vēlāk simulācijas videoierakstā izsekojām lodi.
Lode trāpīja logā, lidoja pāri laukumam,
izšāvās cauri citam logam un nogalināja bērnu citā telpā.
Tik vien kā noteicu:
"Pagaidām to nobīdīšu malā, bet vēlāk izstāstīšu to citiem."
Sasodīts! Man tas riebjas šie verķi!
Tiešām nepatīk.
Atvainojos! Man sirds strauji sitas.
Jums lieliski izdosies.
Viss būs kārtībā.
Jums sanāks.
Viss būs labi.
Iedod man uz brītiņu.
Nē. Neviens neraud.
40 izglītības speciālisti sešas nedēļas mācās Skolotāju akadēmijā.
Šodien izglītības darbinieki
vingrinās realitāti precīzi attēlojošā apšaudes simulācijā.
Tajā aktieri tēlo gan audzēkņus, gan uzbrucējus.
Brīžiem aizmirstas, ka tā ir izlikšanās.
Drīkstam darboties kopā?
Jā, bet netēlojiet "Čārlija eņǵeļus".
- Netēlojiet "Čārlija eņǵeļus". - Netēlosim.
- Sākusies apšaude. - Uzmanību! Sākusies apšaude.
Sākusies apšaude.
Nesadodieties rokās!
Netēlojiet "Čārlija eņǵeļus"!
Vērojiet apkārtni, skatieties visapkārt.
Skatieties visapkārt.
Nepārtraukti skatieties visapkārt.
Ei! Izbeidz!
- Viņi ir tur. - Šaujiet! Šaujiet!
Mērķējiet. Nomērķējiet.
Simulācija bija patiesi satraucoša.
Izejot no telpas, mans pulss sasniedza 133 sitienus.
Re, kur!
Gulies zemē!
Vairākkārt prātā iztēlojos,
kā apeju ap stūri, šauju uz viņu un viņu neitralizēju.
Instruktors teica: "Ne par ko nedomājiet.
"Domājiet tikai par šo mirkli -
"kur atrodaties un kā rīkosieties."
Viņš lika dziļi ieelpot un izelpot.
Viņš teica: "Tā. Sākam!"
Palīgā! Viņi iet uz bibliotēku!
Stāt! Gulies zemē!
Koncentrējieties pēdējai vietai, kur...
Tieši tā. Tagad skatieties visur citur.
Kas tur ir?
Aiziet!
Palieciet, kur esat.
Skaties, tur! Kas tur bija?
Saliekam muguras kopā. Aiziet!
Šī scenārija izspēlēšana
bija vienkāršākais šaušanas treniņš,
kas ilga visu dienu.
Parasti pārāk apdomāju katru sīkumu.
Bet ja tiek izsludināta patveršanās un es esmu klasē,
un ja nedzirdu durvju atslēgas skrapstēšanu,
uzskatu, ka tas, kuram izdodas atvērt durvis, apdraud manus audzēkņus.
Šī doma mani pārvērš.
Labi.
Kā tev šķiet?
Es ne...
Man šķita, ka nervozēšu, šaujot uz cilvēku.
Bet nenervozēju, šaujot uz cilvēku,
ja tā spēšu pasargāt savus skolēnus.
Nu re! Nu re!
Izturies kā cāļu māte.
Medfordas izglītības departaments kopā ar dažādiem dienestiem rīko mācības.
Ar daudziem upuriem.
Mācību simulācija ar daudziem cietušajiem.
Vērienīgas apšaudes simulācija.
Vērienīgākās šāda tipa mācības.
Piedalās pat 12 g. v. iedzīvotāji.
Stājās pretī iedomātam šāvējam.
Šīs mācības tika plānotas vairākus mēnešus.
MĀCĪBA SIMULĀCIJA AR DAUDZIEM CIETUŠAJIEM
- Labrīt! - Labrīt!
Ak Dievs!
Sākumā neizdevās sajaukt kopā sastāvdaļas.
Sajauc tās kopā.
Re? Veidojas sarkana krāsa.
Šorīt pamostoties mana pirmā doma
bija par Juvaldes iedzīvotājiem,
kuri atdotu visu par iespēju piedalīties šādās mācībās
gadu, pusgadu vai nedēļu pirms traǵēdijas,
kas risinājās Juvaldē.
Viņi visu atdotu par iespēju būt šeit.
Lūdzu jūs mirkli aizdomāties
par traǵēdijām, kuru dēļ šobrīd esam šeit.
Mēs daudz ko nespējam kontrolēt.
Taču spējam kontrolēt
savu sagatavotību ārkārtas situācijām.
Domājam un aizlūdzam par tiem, kuri tās ir piedzīvojuši pa īstam.
Šodien nelaidīsim vējā šo izdevību.
Dodieties uz savām vietām. Vispirms uz tualeti.
Paldies jums visiem, ka esat šeit!
Nu tā.
- Mikrofona pārbaude. - Pārbaude.
Mikrofona pārbaude.
Esat gatavi?
Kā norunājām - skaļi raudiet un kliedziet: "Gribu pie mammas!"
"Gribu pie tēta!"
"Kur ir mans brālis?" "Kur ir mana māsa?"
"Kāpēc man nepalīdzat?" "Palīgā!"
"Negribu nomirt!"
Neizturieties pieklājīgi pret glābējiem.
- Zināt, kur jums jāiet? - Zinām savu maršrutu.
Jāsāk.
- Tas nav redzams, bet mēs smaidām. - Laikam. Durvis ir vaļā.
Labi, ejiet!
Palīgā! Lūdzu!
Lūdzu, palīdziet!
911. Nosauciet krīzes vietas adresi.
Sveiki! Runā Čips. Redzu softbola laukumu.
Garām paskrēja kaut kāds džeks. Divi sprādzieni.
Viens čalis laikam ar automātu apšaudīja daudzus bērnus.
Viņi ir visās malās.
AIZIET! CĪNIETIES! UZVARIET!
Lūdzu, palīdziet!
Negribu nomirt!
Glābšanas dienests 911 ir informēts.
Šurp steidzas likumsargi.
Skolotāji, sagatavojiet klases telpas,
lai patvertos no tieša apdraudējuma.
Darbojas ārkārtas reaǵēšanas sistēma.
Glābšanas dienests 911 ir informēts.
Šurp steidzas likumsargi.
Uz brītiņu sanāksim te visi kopā.
Mēs...
Varam sameklēt tukšu klasi.
Nezinu, kas šobrīd notiek gaitenī.
Redzu, ka apakšstāvā
ir daudzi cietušie.
Bet otrajā stāvā vēl neredzu neko sliktu.
Mums jāsāk domāt, kā rīkoties.
Mūsu klases tuvumā kaut kas deg.
Saožam dūmu smaku.
Mums jāiet prom no šejienes.
Skriesim, labi?
Raudzīšos, lai mēs visi turētos kopā.
Atceraties, uz kurieni mums jāiet?
- Jā. - Labi. Skriesim pa kreisi.
Glābšanas dienests 911 ir informēts.
Šurp steidzas likumsargi.
Žigli palūrēšu.
... gatavojieties tiešam apdraudējumam.
Ejiet atpakaļ!
Ugunsgrēka dēļ te ir pārāk karsts. Vairs nevaram te palikt.
Mums jebkurā gadījumā ir jābēg.
Skriesim zigzagā.
Esat gatavi bēgt?
Skrieniet, skrieniet! Uz turieni. Aiziet!
Sekojiet man. Uz turieni!
Ja redzat policistus, paceliet augšā rokas.
Šāvējs aizvien ir tur.
Nespēju saprast, kā kādam var ienākt prātā
skolā rīkot apšaudi.
Vairumā gadījumu
viņi tādējādi jūtas
pamanīti un ar ietekmi uz pasauli.
Kaut ar negatīvu ietekmi, bet ar ietekmi.
Ja mēs viņus visus spētu sapulcināt
un visus apskaut un viņiem dungot mierinošu melodiju,
un viņus pārliecināt, ka viņi ir nozīmīgi
un ka kādam viņi nav vienaldzīgi...
Bet ir smagi.
Man ir 200 audzēkņi.
Ir ļoti grūti
Esmu nogurusi. Viņi ir noguruši.
Šī ir grūta diena.
Es dusmojos uz viņiem. Viņi dusmojas uz mani.
Esmu pārliecināta, ka skolēni no manas stundas aiziet
ar sajūtu,
ka esmu pieaugušais, kam viņi nerūp.
Tas ir skumji.
Esmu parasts cilvēks.
Katru dienu eju uz darbu, lai izdzīvotu.
Vēlos, kaut es spētu labāk saprasties,
bet visiem spēkiem cenšos turēties pati
un palīdzēt turēties pēc iespējas vairāk audzēkņiem.
Šorīt plkst. 9.02
dispečeru centrs uztvēra krīzes izsaukuma pogas signālu
no Oukdeilas pamatskolas.
Īsi pēc tam
glābšanas dienestu ar zvaniem īsziņām informēja
par ar šaujamieroci bruņotu uzbrucēju.
Celies! Aizdomās turamais ir ievainots.
Rokas augšā! Parādiet rokas!
Divas durvis, Raimer!
Mugurā ir šauta brūce?
Sveiks!
Dakter, kas ir redzams uz sejas?
Tā ir šauta brūce?
Šodien bijām liecinieki cilvēku bojāejai.
Lūdzam cienīt cietušos un upurus, un viņu ǵimenes locekļus.
Ļaujiet mums netraucēti veikt izmeklēšanu
un apziņošanu.
Šīsdienas notikums
ir neaptverami traǵisks.
Tas uz iedzīvotājiem atstās smagas sekas.
Bet mūsu ļaudis ir stipri.
Mēs tiksim ar to galā un to atstāsim pagātnē.
Tev viss būs labi.
Sazināsimies ar taviem vecākiem.
Dziļi ieelpo.
Ieelpo.
Drīz viss atrisināsies.
Lai tavas acis paliek aizvērtas.
Koncentrējies uz elpošanu.
Dziļi ieelpo un izelpo.
Tūlīt sazināsimies ar taviem vecākiem.
Elpo dziļi.
Elpo dziļi. Ieelpo un izelpo.
Ieelpo un izelpo.
Jūs ļoti nopietni attiecāties pret saviem pienākumiem.
Labi pastrādāts, priekšniek!
Lieliski pastrādāts.
- Mācības. - Jā.
Esam gatavi otrajai.
ĪSTĀ PRESES KONFERENCE
Paldies, priekšniek!
Iepriekšējās preses konferences sākumā
runāju tā, it kā šis notikums
būtu noticis pa īstam.
Teicu, ka Medfordas Izglītības departamentam šī ir bezgala skumja diena.
Lomas ietvaros tā bija patiesība.
Taču arī šobrīd
šī vienalga mums visiem ir bezgala skumja diena.
Mūsu skolās mācās skolēni.
Un mums ir jārīko šādas mācības.
Mums tas ir jādara.
Mums tiešām tas ir jādara.
Tāda mūsu valstī ir realitāte.
Tāda mūsu reǵionā ir pašreizējā situācija.
Neatvainošos
par mūsu visu kopīgi rīkotajām mācībām.
Dalībniekiem šodien atgādināju,
ka Medfordas izglītības departaments
šodien attīstīja mūsu iemaņas un rūpīgu plānošanu,
lai panāktu mazāko iespējamo bojāgājušo skaitu,
ja te pa īstam norisinātos šāda krīze.
Priecājos, ka šodien spējām to panākt.
Tomēr nevēlos, lai mūsu uzmanībai garām paslīdētu fakts:
ir skumji, ka mums ir jārīko šāds pasākums.
Nezinu, kā pavadīšu atlikušo dienu.
Bija pamatīgs stress.
Droši vien darīšu kaut ko tādu, kas novērsīs manas domas.
Filma veltīta Donalda Dimoka un Rosa Makdonela piemiņai
Subtitrus tulkoja Kristīne Blekte pēc TransPerfect Media pasūtījuma