Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
Bármikor kezdheti.
Szóval...
Képzeljék el, hogy vészhelyzet van egy iskolában!
Ez a Shelter Shutters, amivel az ablakokat lehet eltakarni.
A Swift Shield egy összehajtható golyóálló pajzs.
Itt van velünk a Go1 Unitree robotunk.
Ez egy négylábú robot, ami egy kutyára hasonlít.
Ezt az eszközt könnyű alkalmazni egy sok sérülttel járó incidensnél.
Kinyitva egy 107x152 cm-es területet fedhetünk le vele.
Ahogy az látható, a legkisebb végtagokra is jó.
Ezt egy általános iskolás gyerek is tudja használni,
és védheti a mögötte állókat.
Ha lebillentjük, fedezéket biztosít, ami felfogja a lövedékeket.
Ennyi az egész.
Lebillentjük.
Sosem számítottunk merénylőre egy boltban.
"Lát fegyvert?"
Sosem számítottunk merénylőre egy színházban.
“Igen, egyet.”
Lehet hozzácsatolni villanógránátot és füstgránátot,
és elküldhetjük a merénylő felé, hogy eltereljük a figyelmét.
A rendszereinket használják iskolákban, főiskolákon, egyetemeken,
reptereken, kikötőkben.
Manapság annyi az iskolai lövöldözés, hogy hatalmas igény lett a termékre.
GONDOLATOK ÉS IMÁK
AVAGY HOGYAN ÉLJÜNK TÚL EGY MERÉNYLETET AMERIKÁBAN
Veszélyhelyzet az iskola területén.
Teljes zárlat. Felkészülni a menekülésre és védekezésre!
Az amerikai iskolák 95%-ában vannak vészhelyzeti gyakorlatok.
Értesítettük a 911-et.
A bűnüldöző szervek úton vannak.
Lezárás. Felkészülni a menekülésre és védekezésre!
Ezek során a diákok megtanulnak elbújni és védekezni fegyveres támadás esetén.
A vészhelyzeti rendszert aktiváltuk.
Értesítettük a 911-et.
A bűnüldöző szervek úton vannak.
Az ilyen gyakorlatokat általában már óvodáskorban elkezdik.
Lezárás...
Amióta az eszemet tudom, voltak vészhelyzeti gyakorlatok.
...aktiváltuk.
Hiába tudom, hogy csak próba, néha megijedek.
Ilyeneket mondok, hogy “Úristen!”,
és nem csinálom azt, amit kellene,
nem maradok csendben, mert annyira feszült leszek.
Igen, ez nagyon ijesztő. Belegondolni is rémes.
Azt mondják, mindenben gyakorlat teszi a mestert.
Ugyanez igaz a vészhelyzeti gyakorlatokra is.
Nekem a legjobb taktikám az, hogy az ajtó mellé állok.
Elég nagydarab vagyok, ezért ha az ajtóban állok,
talán elijeszthetjük a támadót.
Ha például hozzávágom a kulacsom,
azzal elterelhetem a figyelmét.
Ha nincs nálam, akkor kiveszek valamit a hátizsákomból, mondjuk egy mappát.
Futni kell.
Sokan azt szokták mondani, hogy:
“Ha látsz vagy hallasz valami gyanúsat, akkor fuss!”
A locsolófejek! Hol vannak?
Merre vannak?
Mi folyik itt?
- Mi történik? - Fogalmam sincs.
Mi folyik itt?
Lövöldözés volt.
- Úristen, hol? - Nem tudom.
Az emberek a pályán!
Elnézést kérünk mindenkitől, de eldördült legalább tíz lövés.
Reklám!
Ez az!
Tetszett?
Miért jöttél ide?
2018 májusában egy merénylő volt az iskolámban.
Az egyes teremben voltam,
ő a kettesben lövöldözött.
Meghalt nyolc diák és két tanár.
Mi az, Katie?
Cserben hagyott minket az országunk!
Emlékszem, hogy nyolcadikban, félév körül
lövöldözés volt egy iskolában, már nem tudom, melyikben,
de emlékszem,
hogy egész éjjel azon agyaltam, hogyan tudok felkészülni arra,
ha nálunk lenne ilyesmi.
Rákerestem a neten.
Szétnéztem TikTokon, és csak...
Kutatást végeztem.
Legyetek kreatívak! Nézzetek fel, hogy eléritek-e a plafont!
Lehet-e paneleket mozgatni?
Inkább találják el mondjuk a csuklómat vagy bokámat,
mint hogy golyó érje a tüdőmet, a szívemet vagy a fejemet.
Videókat nézegettem, meghallgattam mások élményét.
Már tudom, mit tegyek.
Tudom, mit kell tennem, ha egyedül maradok a mosdóban.
Ha az udvaron vagyok...
vagy a teremben, akkor is tudom a dolgom.
Minden helyzetben tudom, mit kell csinálnom, és ez nem tetszik.
Olyan, mintha már most felnőttként kéne gondolkodnunk.
Ez már olyan lett,
mint amikor egy tornádóra vagy hurrikánra készülünk fel.
Istenkém!
Te jó ég! A földre! Gyorsan!
Ma egy óvodás gyermek
fegyvert vitt a dél-homewoodi Faison Általános Iskolába.
Zajlik a nyomozás, miután egy diák fegyvert vitt be...
- ...egy fegyvert. - Ez nem az első eset a héten.
Bele se gondol az ember.
- Már természetes lett. - Igen.
Ez van: “Ha vészhelyzet van, ha tornádó vagy hurrikán közeleg...”
Ez is ugyanaz: “Ha valaki fegyverrel jön be,
meg akar ölni engem és a barátaimat.” Ez ugyanolyanná vált.
Veszélyben vagyunk az iskolákban...
a munkahelyünkön, sőt, akár a boltban is.
Mit művelünk?
- Mit? - Meg akarjuk óvni a gyerekeket?
Erre az a legjobb megoldás, ha rendőrök...
Tiltsuk be a Rambo-stílusú gépfegyvereket!
- A legnépszerűbb fegyverekről van szó. - Mit művelünk?
A fegyveres erőszak okozza a legtöbb gyerekhalált.
Több embert ölnek meg késsel, mint fegyverrel.
- Mit művelünk? - Vegyünk el minden vajazókést!
A könyvbetiltás miatt aggódnak? A halott gyerekek nem olvasnak.
Ugyanúgy meg kell védeni a gyerekeket, mint az elnököt...
- Miért vannak itt? - Okosabbak, jobbak nálunk...
A kormány vezetői semmit sem tesznek.
...tenni kell valamit! Ezzel egyetértek. Egy működő dolog kellene.
Amerika-szerte képeznek ki civileket azonnali elsősegélynyújtásra.
Mára már országszerte bevett szokássá vált
iskolákban, munkahelyeken és közösségekben ilyen képzéseket tartani.
Több mint 20 millió felnőttet képeztek ki egy lehetséges fegyveres támadó ellen.
Oké, hölgyeim és uraim! Sokan vagyunk ma. Lássunk hozzá! Francis Brooke vagyok.
Az ALS-program oktatója vagyok.
Már 2018 óta dolgozom velük, előtte 32 éven át voltam rendőr.
Sokszor megfordultam iskolákban. Nappal gyerekeket tanítottam,
estére visszatértem drograzziákra.
Chris Taylor, nyugdíjazott őrnagy, Greenville-i Seriffhivatal.
A karrierem utolsó hat-hét évében együtt dolgoztam a titkosszolgálattal.
Chris Morris vagyok, az Active Shooter America tulaja.
Mellette San Diegóban vagyok határőrségi ügynök.
Én egy nagyon pozitív, jó kedélyű, optimista fickó vagyok.
Tudom, hogy ma sajnos szörnyű dolgokról kell beszélgetnünk,
de megpróbáljuk jól érezni magunkat, rendben?
Egy merénylő elsődleges célja,
hogy minél több embert megöljön, minél rövidebb idő alatt.
Őszintén válaszoljanak! Ha jön egy fegyveres merénylő,
akkor vajon jó ötlet elbújni az asztal alatt?
Mert 25 évig ezt tanították.
Mi van, ha a bezárkózás nem segít?
Mi van, ha olyan területen vagyunk, ahol ez nem lehetséges?
Maguk elsősegélynyújtók.
Hamarabb ott lesznek, mint mi.
- Gyorsan! - Jön!
Nyújtott láb! Semmi izommozgás! Mehet? Hajrá!
Biztonságos. Oké.
Használhatom a saját súlyom és a súrlódást a kárpittal az ajtó kitámasztásához.
A sérült karunkat beledugjuk, aztán kipattintjuk.
- Úristen! Nagyon vérzek! - Jól csinálja. Nagyon vérzik.
- Nagyon fáj! - Elállította a vérzést.
Ez az első gyakorlatom.
Kiváló munkát végzett. Ezután már csak könnyebb lesz.
Emberek! Gondolják azt, hogy már nem maguk a madárfiókák a fészekben!
Maguk most a madárfiókára támadó sólymok.
Fejben még madárfiókák, igaz?
Ezt gondolják: “Hogy üldözzük el a sólymot?”
De amikor megérkeznek a parkolóba, akkor a sólyom fejével gondolkodjanak...
mert a célunk az, hogy az emberek tegyenek valamit a túlélésért.
Fegyvere van!
Engedjetek be!
Engem nézzetek! Engem!
Nézzetek rám! Engem nézzetek!
Nézz rám! Engem nézzetek!
Végigmentem, és módszeresen lövöldöztem. Minden sorból egy embert, és kiabáltam.
Ez a zaj a lövések hangját helyettesíti. Ezt használják.
Mindig kiakadok, ha meghallom.
Engem nézzetek!
Engem nézzetek! Nézzetek rám! Nézzetek!
Engem igazán az rázott meg,
hogy mennyire valóságosnak tűnnek ezek a gyakorlatok.
Ez csak egy műanyag fegyver,
de nagyon veszélyesnek tűnik,
amikor mész vele a folyosón, és az emberek menekülnek előled.
Nagyon rémisztő.
És ugyanakkor undorító.
Hű!
Ettől valóságos az egész.
Elnézést!
“ADJ NEKIK” - FEGYVERBOLT KEDDENKÉNT AKCIÓ A HÖLGYEKNEK
AZ USA 30 ÁLLAMÁBAN HORDHATNAK A TANÁROK FEGYVERT AZ ISKOLÁBAN.
UTAH-BAN AZ ENGEDÉLLYEL RENDELKEZŐ TANÁROK HORDHATNAK MAGUKNÁL FEGYVERT ANÉLKÜL,
HOGY ÉRTESÍTENIÜK KELLENE RÓLA A SZÜLŐKET VAGY AZ ISKOLA VEZETŐSÉGÉT.
Most engedjék el magukat!
Csukják be a szemüket!
Most gondoljanak egy időszakra
és egy helyre,
ami az önök számára
a nyugalmat,
a békét és boldogságot jelenti!
Ezt szeretnénk megteremteni.
Csukja be a szemét!
- Kicsit tovább! - Oké.
Azért szóltam, mert látom, hogy a szemhéja remeg.
Ebből látom, hogy nagyon feszült.
Igaz? Mély levegő! Orron be, szájon ki!
Oké, most nézzen rá a fegyverére! Erre a pontra fókuszáljon!
- Oké? - Oké.
Csak nyugodtan! Szép lassan!
Célba lövés zajlik éles lőszerrel a Lee Kay lőtéren.
Ám itt nem katonák vagy rendőrök gyakorolnak,
hanem tanárok és iskolaigazgatók.
A Tanárakadémia egy hathetes tréning tanároknak.
Jöjjenek erre az oldalra!
Kik lőttek már maroklőfegyverrel?
És kinek nincs egyáltalán semmi tapasztalata?
Most fog először lőni?
Oké, király. Szuper!
- Ez jó dolog. - Ez az, Rachel!
Most egy dolgot kérek. Ne is nézzen rá, oké?
Csak húzza meg a ravaszt!
Közben gondoljon arra a helyre, amiről beszéltünk!
Lassan emelje fel, és lőjön egyet!
- Oké. Nem vészes, igaz? Csak egy kicsit. - Igen.
Most csak azt érzi, amit a fejében elképzelt.
Már harmadikos gimnazistaként tudtam, hogy haladó kémiát akarok tanítani,
amikor felvettem ezt az órát.
Ennyire kocka voltam.
Azt mondtam: “Ez nagyon jó lesz! Ezt akarom tanítani!”
Boldog gondolat, majd húzza meg!
Érezni lehet, mielőtt meghúzza, igaz?
Igen.
Vegyen mély levegőt az orrán át, és szájon át fújja ki!
Engedje el a feszültséget!
Bármennyire is izgult, mielőtt idejött, engedje el!
Csak ketten vagyunk itt. Semmi mással nem kell foglalkozni.
A kezében van a fegyver.
Csak ezzel foglalkozunk. Ön irányít.
Már 25 éve tanítok.
Elképesztő, hogy mennyien hagyták ott a tanári pályát
az utóbbi két évben. Elképesztő.
Azoknál, akik részt vesznek ezen a kurzuson
még nem telt be a pohár.
Nem azt mondom, hogy nem történhet meg, de eddig még nem történt meg.
- Mi a kurzus neve? - Tanárakadémia.
Milyen indíttatásból hozta létre a Tanárakadémiát?
Támogatunk mindent, amit az iskolákban tanítanak
a lezárási folyamatokról és minden egyéb dologról.
Megtanítunk nekik mindent, de ha nem válik be, mit tehetünk?
És itt véget is érnek a tanároknak szánt instrukciók.
Azt elmondhatom, hogy sokan támadnak minket a tanfolyam miatt.
Kritizálnak minket,
amiért ilyen dolgokat tanítunk a tanároknak.
És sokszor el fogom ezt mondani, de nem akarjuk, hogy elvegyék a munkánkat.
Tényleg nem.
Ez egy eszköz. Nem kell félni tőle, nem fog felrobbanni.
Nem akarok fegyvert birtokolni.
Nem akarom, hogy fegyver legyen a házamban.
Dolgoznunk kell azon, hogy ne ijedjen meg a lövésnél.
Nem akarom, hogy minden munkanap kezdetén
amiatt aggódjak, hogy mit vegyek fel, hogy elférjen rajtam egy fegyver is.
Azt is enyhíteni fogja.
- Jó helyen fogom? - Persze.
De azért jelentkeztem a tanfolyamra,
mert szeretnék felkészültebb lenni,
hogy megvédjem a gyerekeimet.
Egyesek szerint ez nem jó ötlet. Mit szoktak mondani?
Sajnálom, de az, hogy “elég a lezárás” nekem nem megfelelő válasz.
Inkább lőjenek vissza a tanárok?
Szerintünk joguk van harcolni, dönteni.
Nem akarom, hogy kergessenek valakit az iskolában.
Azt akarom, hogy kövessék a lezárás előírásait.
Tegyék, amit tenniük kell!
De ha arra kerül a sor, akkor ez egy személyes döntés.
Erről a dologról maguknak kell dönteniük, és erre nem is képes mindenki.
De ha valaha is ilyesmi történne,
amit senkinek sem kívánok, akkor mit tennének?
Lefeküdnének a földre a halottat játszva, vagy harcba szállnának?
Nagyon szeretnék tanár lenni. Általános iskolai tanár.
Szeretem a gyerekeket, és szeretek velük dolgozni.
Szeretem megtanítani nekik, hogy fejezzék ki magukat, és azt,
hogy hogyan lehetnek sikeresek,
de a lövöldözések miatt stresszes munka lenne.
Sok tanfolyamot kéne elvégeznem, és fel kellene készülnöm.
És ha akkor sérülne meg egy gyerek, amikor én vagyok a tanára,
akkor bűnösnek érezném magam, akkor is, ha nem az én hibám.
Ostoroznám magam amiatt, hogy nem tettem többet.
Nagy bűntudatom lenne miatta.
JULIE FELSŐ TAGOZATOS.
Csináld már!
Oké.
Ez jó!
Charlie, szaladj, mindjárt én jövök!
SUMMER MÁSODÉVES GIMNAZISTA.
Tegnapelőtt orvosnál voltam,
és sulis dolgokról kérdezgetett.
Megkérdezte, biztonságban érzem-e magam a suliban.
És ez... Nem is tudom, elég nehéz kérdés volt nekem,
mert azt akartam mondani, hogy igen, de aztán belegondoltam,
hogy valóban biztonságban érzem magam ott?
- Mert igazából... - Nem.
- Nem.
Szomorú, hogy meg kell kérdeznie ezt.
Miért hagyjuk, hogy ez történjen?
Hiába volt ott Christopher Clay esete...
Neki is elég zűrös háttere van, de azért nem annyira.
- Mert... - Az meg ki?
- Christopher Clay? A gondnok. - Oké.
Sokszor elsétáltam mellette, és a hideg kirázott tőle...
Volt itt egy gondnok, aki pár éven át itt dolgozott.
Aztán egy héttel a suli kezdete előtt ilyen dolgokat mondott:
“Lövöldözni fogok az első nap.” Ami a gólyanap szokott lenni.
Feladta magát a rendőrségen.
És amikor razziát tartottak a házánál, egy rakás fegyvert és lőszert találtak,
meg az iskola alaprajzát.
Előtte is hallottam az iskolai lövöldözésekről,
de nem vettem komolyan őket, egészen addig.
Aztán meghallottam, mi volt vele, és azt mondtam: “Bakker, ez ide is elért.”
Ráadásul ő a személyzet tagja volt,
szóval nem olyan volt, akire a suliban gyanakodnánk,
nem egy idegen, hanem egy ismerős, akinek kulcsa volt minden teremhez,
aki ismerte az iskolát, mindent.
Emlékszem, olvastam róla híreket, pedig nem akartam.
A neve... Kimondhatom a nevét?
A gyanúsított július 20-án elment a medfordi rendőrségre,
bevallotta, hogy gyilkos gondolatai voltak,
amiket végre is akart hajtani.
A rendőrség nyomozást tartott,
és az otthonában fegyvereket, lőszereket és egyéb eszközöket találtak.
A férfi állítólag előre leírta, hogy tervezte a mészárlást.
Csütörtökön bűnösnek találták a beszámíthatatlan férfit
szándékos emberölés kísérletében.
Alakulhatott volna sokkal rosszabbul is a helyzet.
Ha akkor az életünkre tör, mit csináltam volna?
Rendben. Most csak a bevezető kell?
- Mutatkozzon be! - Oké. Ron Havinear vagyok.
A medfordi iskolakerület biztonsági főnöke.
RON A MEDFORDI ISKOLÁK BIZTONSÁGI FŐNÖKE.
Sokféle incidens történik az iskolákban.
A legtöbbjük mérsékelten veszélyes,
ám majdnem megvalósult egy nagyon súlyos eset a körzetünkben.
Volt egy személyzeti tag, aki diákokat és személyzeti tagokat akart lemészárolni,
és elég közel állt az egész megvalósításához.
Volt hozzáférése az iskolákhoz, voltak kulcsai.
Nem megyek bele a részletekbe,
de már lépéseket tett a terve megvalósítására.
Egy fegyvert épített.
Ez megrázta a közösséget, és felnyitotta a szemünket
a biztonsági szolgálaton belül, hogy ilyesmi itt is megtörténhet.
És az ilyesmire fel kell készülnünk. A hanyagságba többen belehalhatnak.
A TÖBB ÁLDOZATOT KÖVETELŐ MERÉNYLET GYAKORLATAI SORÁN
ELJÁTSSZÁK A TÖMEGES MÉSZÁRLÁSOKAT.
ISKOLÁK ÉS KÖZÖSSÉGEK TARTANAK ILYEN GYAKORLATOKAT,
HOGY FELKÉSZÜLJENEK EGY FEGYVERES TÁMADÁSRA.
AZ ELSŐSEGÉLYNYÚJTÓKNAK, A TANÁROKNAK ÉS EGYES DIÁKOKNAK
FONTOS SZEREPÜK VAN EZEKBEN A GYAKORLATOKBAN.
A medfordi iskolakerület társul
több ügynökséggel Rogue Valley-ben az e heti biztonsági gyakorlatuknál.
Több száz ember vesz részt egy fegyveres támadó elleni gyakorlatban
az Oakdale középiskolában.
Önkéntesek játsszák el a szülők
és diákok szerepét, mintha tényleg átélnék a dolgot.
Több száz iskolai lövöldözés volt az országban.
Csak idén több mint 20. A körzetünkben is fennállt ennek a veszélye.
Nem az a kérdés, meg fog-e történni, hanem az, hogy mikor, és milyen formában.
A merénylők átugranak a kerítésen, és itt fognak bejutni az épületbe.
Ketten végigmennek ezen a folyosón, az egyikük itt jobbra fordul majd,
és azonnal lőni kezd ezen a területen.
Segítséget kapunk a megyétől, a várostól, a rendőröktől, a kórházaktól.
A másik az emeletre megy. Ő elmegy az épület ezen részére,
és lőni kezd a rendőrökre, akik megközelítik az épületet.
Hány elhunyt legyen egyes területeken?
Ha lehet, akkor mindenhol öt legyen!
Itt teljesedik ki 6-12 hónapnyi munka és készülődés.
Vannak hulláink?
És az utolsó simítások reggel lesznek.
A hadsereg után ezt választottam,
mert olyan helyen akartam dolgozni, ahol nemes célt szolgálok.
Ha egyszer kiképzed magad az ilyen dolgokra,
utána nem szabadulsz tőle.
Jó reggelt, emberek! Látok pár igen aggódó tekintetet.
De megértem. Bret Champion vagyok. a medfordi iskolakörzet büszke főellenőre.
Köszönöm, hogy időt szakítottak erre a gyakorlatra!
És tudjuk, hogy a gyakorlatok elvégzéséhez szükség van próbákra.
Az igazság az, hogy amikor valaki fegyveres támadókról beszél,
akkor előtörnek belőlünk az érzelmek.
Az ilyesmi feszültté teszi az embereket.
Nemcsak az, hogy sokan összegyűlünk,
hanem az is, hogy eljátsszuk a rémálmainkat.
Egy ilyen nagy összejövetel látványa, hangzása, illata...
Minden nyomasztó.
És az igazság az, hogy néhányan kiakadnak ettől.
Nekik ki kell szállniuk.
Személyesen szerettem volna elmondani,
hogy nem gond, ha kiszállnak.
Szálljanak ki!
Gyertek hétre a tornaterembe! Lesz zene, meg úgy 500 dollárnyi fánk.
Annak a nagy részét be fogom falni.
Aki nem tudja a szerepét, az nézze a táblákat!
Rajtuk van mindenki pozíciója.
Mindenki keresse meg a helyét! Bemegyünk az épületbe.
És kérdezzenek nyugodtan!
- Nem esik semmi bajod, Layla. - Az életben egyszer lehet ilyet átélni.
Milyen sérülésed van?
A gerincemet érte egy lövés.
- Hány merénylő van? - Négy.
- Oké. - De nem kéne találkoznod velük.
És ha meglátom őket?
- Nem szabad. - Oké.
Köszönöm!
Ne felejtsd el, hogy ez csak gyakorlás!
És azért csináljuk, hogy tudatosuljon bennünk,
hogy miként kell egy ilyen helyzetet kezelni. Oké?
- Négy merénylő van. - Semmi baj!
Nem fogok hazudni, ez a gyakorlat csak úgy működhet,
ha mindenki játssza a szerepét.
Játsszátok a szerepeteket!
Ha kiabálni kell, hogy: “Anyát akarom!”, akkor azt kell kiabálnotok.
Ha azt kell ordítani, hogy: “Nem akarok meghalni! Segítsetek!”
Ha azt, hogy “Ne hagyjatok meghalni! Miért nem segítetek?”,
akkor ezt mondjátok!
Augusztus 19. Akkor fog ez megtörténni.
Nem messze innen több embert le fognak lőni.
Úgy 50-en fogtok lőtt sebbel a földön heverni.
Lesznek gyerekek, akiknek halottat kell játszaniuk.
Ezek brutális dolgok.
A sebesülés csak egy dolog. Sok mindent fogtok majd látni.
Ez zavaró is lehet. Egyesek imádni fogják. Emma és Lainey is odavan a dologért.
De mindenki más. Igaz?
De a hangok...
Kim majd beszélni fog a hangokról, mert sajnos én már
immunis vagyok rájuk.
De ez a gyakorlat legnehezebb része.
Egy dologra nem készíthetek fel senkit.
A sok ordításra, amit hallani fogtok.
Nem a sebesülések és a vér okoz majd nagy gondot,
mert tudjátok, hogy nem igaziak.
A zajok lesznek a legrosszabbak, mert egyeseket nagyon fognak zavarni,
amikor meghalljátok őket.
Ezt nagyon fontos tudni, mielőtt hozzálátunk.
Rendben. A szülők is nyugodtan eljöhetnek.
Lesz egy helyszín, ahonnan végignézhetik ezt.
Őszinte leszek. Egyes szülők sírva nézik ezt végig. Nagyon valóságos.
De nem kell nagyon kiakadni. Sokan élvezik ezt az egészet.
Fogtok viccelődni előtte, utána is,
de közben játsszátok a szerepeteket!
Egy lövöldözést fogunk eljátszani.
Lesznek olyan önkéntesek, akik ki lesznek sminkelve,
amivel a lőtt sebeket fogják imitálni.
És különböző helyzetekben leszünk.
Egyesek ordítozni fognak, míg mások kapaszkodni fognak belénk.
A nővérem már csinált ilyet,
úgy 16-17 éves korában.
Ő mesélte nekem,
hogy egyeseket igen megviselt a dolog.
Az ilyesmi megtörténhet. Sajnos túl gyakran vannak ilyen dolgok.
És hiszitek vagy sem, ti tudjátok ezt megállítani.
Szerintem kissé para lesz az egész.
Durva, hogy fel kell erre készülnünk, ráadásul ennyi idősen,
csak azért, mert akár meg is történhet.
Vannak barátaitok a közösségi médiában. Figyeljetek!
Ha valaki furcsának tűnik, szóljatok valakinek!
Az igazi dolog szimulációja lesz,
de szerintem sokkal többet fog segíteni,
mint bármi más.
Én úgy gondolom, hogy nem lesz rám hatással.
Nem akarom ezt mondani, mert nyilván megrázó élmény lesz.
Ez egy nagy dolog, de...
csak az fog történni, amire számítok,
amire már fel vagyok készülve,
ami miatt folyamatosan aggódom.
Azért akarok iskolába járni, hogy természettudományt,
művészetet, zenét tanuljak.
De iskolán kívül sem akarok aggódni.
Azt akarom, hogy nyugodtan elmehessek a Sephorába sminket vásárolni,
és szórakozni a barátaimmal.
Mindenhol biztonságban akarok lenni,
mert jelenleg mindig aggódnom kell.
Van egy zacskó a táskámban, ami tele van különböző dolgokkal.
Nem nyúlok hozzá, mert tele van dolgokkal, amik segíthetnek nekem,
ha lenne egy iskolai... Segíthetnék az osztálytársaimnak velük.
Ezen kívül nem sok mindent tehetek,
csak annyit, hogy megvédem magam, illetve az embereket,
akikkel esetleg együtt leszek, amikor megtörténik.
- Ez szörnyű. - Az.
- Ezt nem is tudtam. - Mert nem mondtam.
Senkinek sem mondtam.
- Nem akarok senkit kiakasztani. - Megértem.
Szóval ha egyszer ez megtörténne,
akkor lesznek nálam dolgok, hogy segítsek az embereken.
És ha nem történik meg...
akkor is maradhat a táskámban, elbírom.
Ez gáz.
Amikor besétálok az iskolába, biztonságban akarom érezni magam.
Mert bármikor bármi megtörténhet.
A gyerekek oktatása fontos számomra,
de még fontosabb a biztonságuk.
Emlékeztek rám?
Megmutattuk a világnak, milyen biztonságosak
a golyóálló táskáink, ugyanis rájuk lőttünk.
De azt talán nem tudjátok, milyen további funkciói vannak
a Guard Dog Security ProShield biztonsági hátizsákjainknak.
2022-BEN A KONGRESSZUS JÓVÁHAGYOTT
EGY EGYMILLIÁRD DOLLÁROS ISKOLAI BIZTONSÁGI PROGRAMOT.
ENNEK NYOMÁN ÚJ TECHNOLÓGIÁK, TRÉNINGEK ÉS TERMÉKEK JELENTEK MEG.
MA MÁR A FEGYVERES TÁMADÓK ELLENI FELKÉSZÜLÉS HÁROMMILLIÁRD DOLLÁROS IPARÁG.
- Nyugodtan kezdheti. - Csak átgondolom.
Oké.
Bemutatom a Revolution Shield-et,
ami egy hordozható fedezékasztal, ami véd a lövések ellen.
Ez a Nightlock elnevezésű lezárási rendszer.
Joe Taylor vagyok, az egyik feltaláló. Van egy ikertestvérem.
Kifejlesztettük az ASR-riasztórendszert, ami egy pánikriasztó.
Egy személy fegyverrel fenyegetőzik.
Egyből megnézhetjük az élő videót.
És így felhajtjuk. Erre az asztalra lőttek már.
Szükségtelen új kamerákat venni. Rácsatlakozunk a meglévőkre.
A Lezárás 1 a legnépszerűbb termékünk.
Bármilyen ajtóra jó.
Sziréna és stroboszkóp.
Ez az egész iskolában hallható.
Mozgatható. Vannak fogantyúi.
Mozgathatjuk az egészet, ha arra lenne szükség.
A Sandy Hook-i eset után sok tanár és iskola keresett meg minket.
Sandy Hook után rájöttünk, hogy veszélyben vannak a gyerekek,
de ott volt a technológiánk.
És már országszerte 4000 iskolában ott vagyunk.
Az utóbbi években több százezer dollárt költöttek el,
mégis egyre több a gyilkosság.
Mert sajnos sok olyan cég van, akik előállnak appokkal és egyebekkel,
de sokuk átgondolatlan dolog.
Csak le kell vennem a falról.
Ez egy normál méretű,
elképesztően könnyű golyóálló pajzs.
Nekem is van egy kislányom. Miatta teszem, amit teszek.
Bármit rá lehet nyomtatni, ami aztán pajzsként használható.
Négy éve, amikor elkezdtem, ez még nem volt iparág.
De most már lényegében hónapról hónapra megnégyszereződik a kereslet.
Ez a gördeszka a piacon lévő összes gördeszkánál gyorsabb,
de emellett pajzsként is használható. Vagy a gyerekeknek...
Minden egyes lövöldözés után egyre nagyobb a kereslet a termékeinkre.
A családom pénzügyileg minden egyes tragédiából profitál.
De nem erre vágytam.
Mire kikerül ez a dokumentumfilm, egy 300 millió dolláros céggé válhatunk.
Megvédhetjük a gyermekeinket golyóálló hátizsákok segítségével.
Egyes cégek szerint a termékeik erre képesek,
de tényleg hasznos termékek,
vagy csak a szülők félelmén gazdagodnának meg a cégek?
Figyelem! Oké. Ez sima üveg. Egy kilencmilliméteressel lövünk rá.
Mi történne, ha valaki az iskolára támadna?
Be lehet nyúlni, és ki lehet nyitni az ajtót. Kudarc.
Ez csak egy ütés volt, miután egyet belelőttem az üvegbe.
Ha egy cég azt mondja, hogy minden problémájukat megoldja,
hagyják azt, és ne dolgozzanak azzal a céggel!
Mert hazudnak.
Ebbe 16-szor lőttem bele, és most elkezdem ütni.
Hetente 2500 ablakot gyártunk le itt, az Armoured One-nál,
amikkel országszerte segítünk.
Képzeljék el, ha Uvaldéban a merénylő az első 100 lövést
nem az osztályteremben adja le!
Ha az első percben minden lövése
az ajtóra és az üvegre irányult volna,
mialatt a gyerekek elbújhattak vagy kijuthattak volna.
És nem az a lényeg, hogy megvegyék a termékemet.
Azt magasról leszarom! Elnézést, atyám!
Nem érdekel. Igazi biztonságra van szükség.
Kellenek kék lámpák, lezárások, értesítési rendszerek, iskolarendőrök.
Mindent meg kell tenni azért,
hogy életeket mentsünk, és csináljunk valamit.
Még egy!
Mennyi ütés kellett hozzá? Húsz, huszonkettő?
Számolta valaki? Huszonhárom?
Nem véletlenül vannak most itt.
Okkal jöttek ide.
Nem a kormány, nem az elnök,
nem a Kongresszus, nem a Szenátus vagy a kormányzó,
hanem maguk számítanak.
Akár egy céget képviselnek,
akár politikusokat, iskolákat, talán iskolarendőr is van itt,
okkal végzik a munkájukat,
ahol sokat tehetnek másokért.
Megállíthatják a fegyveres támadókat.
GOLYÓÁLLÓ ÓVÓHELYEK A TERMEKBEN
- Hé, haver! - Oké, akkor ki leszel rúgva.
Haver!
Kirúglak.
Akkor nem viszlek vacsorázni.
Már 25 perce leszedhetted volna.
- Akarsz vacsizni? - Nekem 12 másodperc leszedni ezt.
- Hercegnő akarsz lenni? - Hová megyünk?
- Az Applebee'sbe. - Nem!
- Meghívlak... - De...
Látod a hamut?
Azt a kurva! A közelben lehet tűz.
Csináljunk egy képet!
Adsz egy puszit?
Majd találkozunk! Vagyis inkább megvárlak. Jó?
Lóvé!
Alig vártam, hogy elmondjam neked. Ma volt az előzetes eligazítás.
Négy merénylő lesz.
- Négy? - Négy.
- Egy csapat? - Nem egy csapat.
Külön bejáratokon jönnek majd be. Kettő lesz lent és kettő az emeleten.
- Hű! - Igen, és...
És az egyik fegyveres, pontosabban a harmadik
fel fog jönni a termünkhöz.
Értem.
Az egyikük le fog lőni egy rendőrt,
a másikat pedig lelövi a rendőr.
- Egy pedig öngyilkos lesz. - Jézusom!
Én is így reagáltam. Azt mondtam: “Mi a picsa?”
Négy merénylő durva.
Azt mondták, előfordulhat, hogy látni fogok egy hullát,
és lesz lövöldözés.
Akkor az emeleten leszel egy teremben, és valaki arra fog menni?
Nem tudom. Túl sok volt nekem az egész.
- Vagyis inkább feszült lettem. - Értem.
Felkészültél rá. Ügyes leszel.
Érdekelnek a focis hírek?
- Nem igazán. Napok óta a foci vesz körül. - Hogyhogy?
Nagyon örülök, hogy megcsináljuk ezt.
Mindig eszembe jut a Las Vegas-i mészárlás,
amikor az idős fazon lövöldözni kezdett a countryfesztiválon.
Mindig eszembe szokott jutni.
Tuti, hogy izgulni fogok.
Igazinak fogom hinni, de nem lesz az, és tudom is ezt.
Azt is tudom, hogy jót akarunk ezzel, hogy ez csak segíteni fog rajtunk.
Ezek a termékek a mi öntapadós lőtt sebeink.
A fegyveres támadók ellen felkészítő gyakorlatoknál szokták használni őket,
bemutatva a lőtt sebbel rendelkező áldozatokat.
Ezeket leszedjük a papírról, és rárakjuk őket egy színészre,
amivel bemutathatunk egy sérülést.
A Columbine gimiben történtek óta nagy az aggodalom
a civilek reakciói miatt az iskolai lövöldözéseknél,
munkahelyi merényletek esetén, és rájöttek, hogy lehetne jobb a kiképzés.
Ezek itt a dobozban érkező sebek.
Egy nyakon áthaladó lövés sebe.
Ezzel a hasra érkező lövéseket lehet bemutatni.
A valósághű sérülések segítenek a pszichológiai traumában azoknak,
akik nem láttak még ilyet.
A péniszt és heréket ért sérülés egyáltalán nem életveszélyes.
Van egy bemeneti seb a combon, pont a combartéria mellett.
Jártunk már könyvtárakban, iskolákban,
nyári táborokban is.
Az egyik legrosszabb napunk az volt,
amikor a lányom eljött az egyik gyakorlatra,
és ő is szerepjátékos volt.
Akkor játszott el először egy szerepet nekünk,
és egy igen vérfagyasztó ordítozást sikerült produkálnia.
Azt kiabálta: “Apuci!”
És attól egyszerűen megszakadt a szívem.
A társadalom megváltozott,
és új termékeket építünk, másfajta termékeket,
ami eléggé nyomasztó tud lenni,
mert szükség van gyermeksebekre is,
amivel a közeljövőben fogunk foglalkozni.
Mindenki jól figyel?
GYAKOROLTUNK AZ OVISOKKAL
Szép munka! Most mindenki tartsa vissza a levegőt!
Remek. Ne álljatok fel, jó?
Szóval...
most belekezdünk valamibe.
Ez meg fog védeni minket. Oké?
- Hogy mind biztonságban legyünk. - Oké.
Lesz egy kódszavunk.
- Tudjátok, mi az? - Nem.
Oké, elmagyarázom.
Egy kódszó egy biztonsági szó,
vagy kifejezés, egy mondat.
És amikor kimondom... Figyelj rám, kicsim!
Oké?
Amikor kimondom azt a szót,
akkor lesz egy hely a teremben, ahol el fogunk bújni, jó?
Nem fogjuk gyakran használni, de amikor igen,
akkor tudnotok kell, hogy ez fontos, oké? Hogy biztonságban hazajuthassunk.
- Rendben? - Rendben.
Amikor gyerekeket is bevonunk a gyakorlatokba, én nem szívesen használom
a “fegyveres támadó” kifejezést. Oké?
Nekem is van egy két és fél éves gyerekem, és neki sem kell ismernie.
Nem akarom, hogy egyszer azzal jöjjön haza, hogy:
“Apuci! Egy fegyveres ma meg akart ölni.”
Oké? Beszéljünk a nyelvükön!
Így: “Gyerekek! Ma eljátsszuk,
hogy egy nagy, éhes dinoszaurusz áll a terem előtt.
Nem lenne jó, ha bejutna, igaz?”
Mire ők: “Nem, Mr. Andy, nem akarjuk, hogy bejöjjön!”
Erre én: “Oké, gyerekek. Mit tegyünk?”
“Csukjuk be az ajtót!”
“Oké, akkor becsukjuk. Zárjam is be?”
“Igen, Mr. Andy. Zárja be!” Erre én: “Oké,
de mi van, ha a dinoszaurusz valahogy kinyitja az ajtót?”
“Úristen, Mr. Andy! Toljuk az ajtó elé a polcot!”
“Szerintetek nem lát minket a dinó az ablakon át?”
“Mr. Andy! Takarjuk le az ablakokat!”
“Oké, gyertek, segítsetek! Aztán kapcsoljuk le a villanyt,
és maradjunk csendben, hogy a dinó ne halljon meg minket! Jó?”
“Igen, tényleg!”
AZ 88 TATICAL EGY LŐTÉR ÉS KIKÉPZŐKÖZPONT NEBRASKÁBAN.
Jó.
Keressetek kijáratot!
Tök jó móka. A gyerekek imádják. Én játszom el a fegyveres támadót.
Ez egy airsoft pisztoly. Egy ártalmatlan lézert lő ki.
Ha ezt előveszem, úgy hiszik, hogy éppen lövök rájuk.
Ahhoz, hogy tovább pörögjenek, ezt használom. Egy sokkoló kés.
Ez rendesen feltüzeli őket, és nem ártalmas rájuk,
de úgy tűnik, mintha árthatna nekik.
Keressetek egy kijáratot!
Gyorsabban szaladnak, ha meglátják a kést.
Múlt héten végig SWAT-csapatokat tanítottam közelharcra.
Jövő héten talán már egy különleges egységgel dolgozom.
Ez a mókás része a munkámnak. Minden egyes nap más.
Különleges egységektől gimis anyukákig mindenki megtalál.
Keressetek egy kijáratot!
Hány embernek liftezett már a gyomra az izgalomtól, ha tennie kellett valamit?
Szóval átéltétek már azt, mi történik ilyenkor a testetekkel, igaz?
A veszélytől és félelemtől kiváltott reakciótól
kémiai anyagok és hormonok szabadulnak fel a testben,
amiktől erősebbek és gyorsabbak leszünk.
Zöldsapkásként beutaztam a világot terrorelhárító műveletek során.
És az emberek nem értik meg, hogy egy átlagos ember,
egy hétköznapi, egyszerű ember
erőszakos, babonás és vad.
Sokan azt gondolják: “Nekem nem való az erőszak.”
Miből gondolod, hogy jobb vagy, mint bármi más a természetben?
Jön egy fegyveres fickó, és bemegy a terembe.
Megfogod itt, odahúzod magadhoz, és ezt csinálod...
Itt és itt kell megfogni jó erősen, és aztán segítséget kell kérni.
Kérjetek segítséget!
A többiek jöjjenek ide!
- Segítség! - Miguel!
Ha én kételkedem valamiben, akkor maradok a valóságnál.
Hogy készíted fel a gyerekeket a valóságra, ha félsz megmutatni nekik?
Ez egész jó volt.
Alkalmazkodom a résztvevők korához.
Észszerű ember vagyok.
Nyilván figyelni kell a korukra,
de ha elzárjuk őket a valóságtól,
akkor hogy fognak megküzdeni vele?
Csináld, amíg földet fog!
Ez az! Szép munka!
Ügyesek voltatok. Mondjátok...
Szerinted az egyre több lövöldözés a fegyvereknek tudható be?
Abszolút nincs köze ahhoz, mennyi fegyver van az országban.
A múltban az embereknél jóval több fegyver volt.
Ez egyáltalán nem változott.
A félautomata fegyverek, amiktől annyira félnek az emberek
már több mint 100 éve köztünk vannak.
Nem azok tehetnek róla.
Csupán az emberek változtak meg.
Ez elsődlegesen a családszerkezeteknek köszönhető.
Ott van még a tribalizmus hiánya, a közösség értékének megszűnése.
Az emberek nagy része önimádó, azt hiszik, körülöttük forog a világ,
mindenért elismerést várnak. Minden róluk szól.
Nem hiszem, hogy sok olyan felnőtt van,
akiknek számít a véleményünk.
Minden egyes nap átéljük ezt.
Mindig úgy megyünk iskolába,
hogy van bennünk egy bizonyos félelem,
mert rettegünk, hogy lelőnek minket, egy barátunkat vagy egy tanárunkat.
És sokan vannak,
akiknek fontosabbak a jogaik,
a lehetőség, hogy fegyvert birtokolhassanak,
és akiket nem érdekel, hogy lelőnek-e az iskolában.
Ez eléggé csüggesztő tud lenni,
mert többet foglalkoznak saját magukkal,
mint Amerika összes diákjával.
Főleg úgy, hogy fegyverek végeznek a legtöbb gyerekkel, ami durva.
Ennek nem kéne így lennie.
Ez a világon csak ebben az országban van így.
Amikor hallottam ezt a statisztikát, meglepődtem: “Tényleg? Oké.”
Szuper!
És nem is volt annyira meglepő.
Inkább csak megállapítottam, hogy bekövetkezett, amire számítottam.
Szóval...
AZ EDGE EGY VIDEOJÁTÉK,
AMIT A BELBIZTONSÁGI MINISZTÉRIUM KÉRÉSÉRE FEJLESZTETTEK KI.
A JÁTÉKOSOK EGY VIRTUÁLIS ISKOLAI LÖVÖLDÖZÉS SZEREPLŐI.
El az utamból!
Lezárás! Azonnali lezárás!
A test nem érti azt, amit az elme még nem érzékelt.
Szeretnénk felkészülni,
de a test reakcióit az elme irányítja, és nem tudjuk a valós helyzete elképzelni.
A valóságban teljesen másként reagálunk.
A videojáték-iparban ezeket nyílt világú játékoknak hívjuk.
A Grand Theft Auto ezek közül az egyik legismertebb.
Itt több játékos van, illetve több játékhelyzet.
De nem arról akarok beszélni, mit csináltok az iskolában.
Oktatóként az a dolgom, hogy mutassak egy kritikus esetet,
amit végig kell gondolnotok, majd ezután cselekedni.
Ha hibázunk, azt inkább itt tegyük!
Vannak sportjátékok, kereskedelmi játékok, FPS-játékok.
Ez ugyanaz.
Az elején a hadsereggel kezdtük. Amikor áttértünk az iskolákra,
akkor nyilvánvalóvá vált, hogy a pedagógusok
és a személyzet tagjai a védelem első vonala.
Ne feledjétek! Bármi is történik, úgy játsszátok, mintha a valóság lenne!
Lássunk hozzá!
Jól van. Mizu, Martinez?
Mizu, tesó?
Megyek egy kört.
Hol van a kávé?
- Nem tudom, keressük meg! - Oké.
- Hallasz? - Igen. Mit akarsz?
- Beszélni akarok. - Ugyan!
Láttalak Johnnyval.
Ugyan! Dehogy láttál vele!
De, láttalak. Oké, Billy mondta, hogy látott téged Johnnyval.
Hagyj már békén!
Csak pazarlod az időmet. Van fontosabb dolgom is.
Inkább vele kéne lennem.
Igen? Lehet, hogy inkább senkivel sem kellene lenned.
Ugyan már!
Ne! Várj! Mi van?
Hé!
Fegyvere van! Fegyver van nála! Annál a srácnál fegyver van!
Skacok! Ti nem hallottatok valamit?
Vigyázat! Fegyvere van!
Hová mész?
Jaj, ne!
Nem tudom hívni a 911-et.
Hová mész? Félsz már?
Valaki segítsen!
Erről mindig sok a vita. A videojátékok élethűek.
És ki tudja, mikor változtatja ez meg
azoknak a gondolkodását, akik játszanak velük?
De a másik oldalról is nézhetjük ezt. Ha valami élethű, akkor lehetőséget ad
a gondolkodásunk fejlesztésére addig ismeretlen módokon.
Oké, ez hogy alakulhatott volna még?
Két gyerek vitatkozik egy pasiról a folyosón.
Ti számítottatok a pisztolyra?
- Nem. - Oké.
És mi volt az első reakciótok?
Játsszuk el ugyanazt a szituációt!
Nincs fegyverem, nincs sokkolóm, nincs nálam paprikaspray. Mit teszek?
Beszéljük meg!
Oké? Már tudjuk, milyen volt. Mi történhetett volna?
Beszélünk a gyerekekkel. Emlékszünk Tiffanyra és Jordanre.
Amikor összekapnak, akkor közéjük ugrunk ezzel:
“Hahó! Ebből elég! Hagyjátok abba!”
Amikor kemény vagyok a gyerekekkel, néha elcsuklik a hangom,
de beszélek hozzájuk, leállítom őket. Ebben a szituációban...
Ezzel semmi bajom nincs. Simán megtenném.
De ez csillapítja a helyzetet.
Ezzel semmi bajom. Csak az van,
hogy ha egy középiskolás elővesz egy fegyvert egy ilyen szituban,
akkor az én szavaim...
- Mi mást tehetnél? - Nem tudom.
- Van késed? - Nincs.
- Gumibotod? - Nincs.
- Feszítővasad? - Nincs.
Akkor csak egyvalamid van.
- A szavam. - A kommunikációs készséged.
És a kapcsolat a gyerekkel?
- Nem bírom a fegyvereket. - Értem. Nos, ez a legrosszabb helyzet.
Voltam olyan helyeken, ahol azt válaszolták:
“Adjunk fegyvert a tanárnak!”
Egyszer próbáltam ezt ki kísérlet gyanánt,
és valaki rálőtt a gyanúsítottra.
De nem találta el.
Utána lekövettük a lövést az áttekintés során,
és a golyó áthatolt az ablakon, az udvaron,
majd egy másik ablakon át megölt egy másik diákot.
Mire azt mondtam:
“Oké, ezt most hagyjuk, majd egyszer elmesélem valahol!”
Jaj! Bakker! Utálom ezt a fajtát!
Tényleg nem bírom ezeket.
Elnézést, csak ettől kiugrik a szívem a helyéről.
Ügyesek lesznek.
Nem lesz semmi gond. Tényleg. Minden rendben lesz.
Semmi gond!
Hadd vegyem ezt el!
Nem, senki sem sírt.
Több mint 40 pedagógus vesz részt a hathetes Tanárakadémián.
A pedagógusok ma egy élethű merényletszimulátort próbálnak ki,
amiben színészek alakítják a diákokat és elkövetőket.
Rendkívül élethű.
Összedolgozhatunk?
Igen, csak semmi hősködés!
- Semmi hősködés! - Semmi hősködés.
- Lövéseket hallottunk. - Figyelem! Lövések!
Lövéseket hallottak.
Semmi kézfogás!
Semmi hősködés!
Ne feledjék, nem minden fér be a látóterükbe!
Nézzenek körbe!
Nézzenek körbe! Gyerünk!
Hé! Megállni!
- Ott vannak! - Lövés!
Célozzanak!
Nagyon durva volt a szimulátor. A pulzusom 133 volt, amikor kijöttem.
Ott van!
A földre!
A fejemben többször elképzeltem, hogy milyen lehet,
ha befordulok valahol, és lelövöm az elkövetőt.
Azt mondták, ne gondolkozzunk, csak a jelennel foglalkozzunk,
azzal, hogy hol vagyunk, és mit csinálunk. Mély levegőt vettünk, majd kifújtuk.
Majd elkezdődött.
Jaj! Kérem, segítsenek! A könyvtárba mennek!
Állj! A földre!
Koncentráljanak az utolsó helyre...
Ez az! Máshol is nézzenek szét!
Ki van odabent?
Menjünk!
Maradjatok ott, skacok!
Ott! Mi volt az?
Álljunk egymásnak háttal! Gyerünk!
A jelenet eljátszásánál volt
a nap legegyszerűbb lőgyakorlata.
Én sokszor túlgondolom a dolgokat,
de ha egy terembe raknak, amikor lezárják az iskolát,
és nem hallom a kulcscsomó csörgését az ajtó kinyitásánál,
akkor a terembe behatoló személy a gyerekeimre akar támadni,
ami mindent megváltoztat.
Szuper!
Milyen volt?
Nem is...
Azt hittem, jobban zavar majd, hogy le kell lőnöm valakit.
De nem volt bajom vele.
Sajnálom! A gyerekek védelme az első.
Jól van! Szép munka!
Maga lesz a tyúkanyó.
A medfordi iskolakörzetben gyakorlatot tartottak.
Fegyveres támadó...
Fegyveres támadó elleni...
- Fegyveres támadó elleni gyakorlatot. - A lehető legnagyobbat.
- A közösség tagjai 12 éves kortól... - Szembenéztek egy álmerénylővel.
Hónapokba telt megtervezni.
GYAKORLAT - TÖMEGES MÉSZÁRLÁS
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
Úristen!
Képzeld, a cucc az elején nem akart összekeveredni.
Kavargassuk még!
Látod? Már szép vörös.
Ma reggel, amikor felkeltem, egyből arra gondoltam,
hogy mi lett volna, ha Uvaldében az emberek
részt vesznek egy ilyen gyakorlatban
egy évvel, fél évvel vagy akár egy héttel a tragédia előtt,
ami az ottani iskolában történt?
Ők utólag bármit megadtak volna egy ilyen dologért.
Ezért szeretném, ha egy pillanat erejére
megemlékeznénk a tragédiákról, amik ma ide vezettek minket.
Sok dolgot nem tudunk irányítani,
de abba van beleszólásunk, hogy felkészülünk-e egy vészhelyzetre.
Együttérző imákat mondunk el mindazokért, akik átéltek ilyen tragédiát.
Mi pedig ma élünk ezzel a lehetőséggel.
...akkor irány a mosdó!
Mindenkinek köszönöm a részvételt!
Jól van!
- Mikrofonpróba! - Egy, kettő!
Mikrofonpróba.
Készen álltok?
Ahogy megbeszéltük! Hangos sírás, és anyát akarjátok, meg apát!
Keressétek a testvéreiteket!
Kérjetek segítséget valakitől, mert nem akartok meghalni.
Ne kedveskedjetek a mentősökkel!
- Tudjátok, merre kell mennetek? - Tudjuk.
Idő van.
- Nem látja, hogy mosolygunk? - De, látom. Nyitva van.
Oké, nyomás!
Segítség! Valaki!
Kérlek, segíts rajtam!
911, miben segíthetek?
Üdv! Itt Chip. A softballpályán vagyok. Volt itt valaki, hallottam két robbanást,
valaki elszaladt itt egy puskával, meglőtt egy rakás gyereket.
Nagyon sok a sérült.
HAJRÁ! KÜZDJETEK! NYERJETEK!
Segíts, kérlek!
Nem akarok meghalni!
Értesítettük a 911-et.
A bűnüldöző szervek úton vannak.
Tanárok! Termeket biztosítani egy veszélyes helyzet miatt!
A vészhelyzetre reagáló rendszert aktiváltuk.
Értesítettük a 911-et.
A bűnüldöző szervek úton vannak.
Oké, gyorsan beszéljük át a dolgokat!
Először is... keresnünk kell egy üres termet.
Nem tudom, mi van a folyosón.
Sokakat láttam a padlón heverni.
Többen megsérültek.
Úgy láttam, hogy a másodikon még semmi sem történt.
De át kell gondolnunk, mit tegyünk,
mert a termünk közelében valami ég,
és már érezzük a füstszagot.
Indulnunk kell!
Fussunk, oké?
Mind velünk fogtok jönni!
Emlékszel az útvonalra?
- Igen. - Oké. Balra kezdünk futni!
...a 911-et.
A bűnüldöző szervek úton vannak.
Gyorsan kikukkantok.
Termeket biztosítani egy veszélyes helyzet miatt!
Menjünk vissza!
Jól van. A tűz túl forró. Nem sokáig maradhatunk itt.
Mindenképp futnunk kell!
Cikkcakkban.
Mehetünk?
Futás! Erre! gyerünk!
Kövessetek! Erre!
Ha rendőröket láttok, emeljétek fel a kezeiteket!
Még mindig bent van egy fegyveres támadó.
Nem bírom felfogni, hogy vetemedhet valaki arra,
hogy lövöldözni kezdjen egy iskolában.
A legtöbb esetben ezáltal akarják azt érezni,
hogy észreveszik őket, hogy hatással lehettek a világra.
Hiába negatív hatással.
Ha foghatnánk őket,
együtt énekelhetnénk a tábortűznél,
és meggyőznénk őket arról, hogy számítanak,
hogy valakinek fontosak...
De ez nagyon nehéz.
Nekem 200 diákom van.
Ez nagyon nehéz.
Amikor én is fáradt vagyok, ők is azok,
hosszú volt a nap,
én is rájuk förmedek, ahogy ők is rám...
És tudom, hogy ilyenkor úgy hagyják el az órámat,
hogy én sem az a felnőtt vagyok, akire számíthatnak.
És ez nehéz.
De én is csak egy átlagember vagyok. Munkába járok, próbálok életben maradni.
Szeretnék jobban kapcsolódni a diákokhoz,
de én is csak próbálkozom, próbálok hű maradni magamhoz,
és próbálok segítő kezet nyújtani a lehető legtöbb diáknak is.
Ma reggel 9:02-kor
a központunk vészjelzést kapott
az Oakdale Középiskolából.
Nem sokkal ezután további hívásokat és szöveges üzeneteket kaptunk
egy fegyveres támadóról.
Felállni! Megvan a gyanúsított!
Gyerünk! Kezeket fel! Hadd lássam!
Két ajtó, Rhymer.
Jay! Az egy lőtt seb a hátán?
Helló, főnök!
Doktor úr! Mi van az arcával?
Ez egy lőtt seb?
Egy emberi életet elveszítettünk ma.
Az érintettek családjaira tekintettel azt kérjük mindenkitől,
hogy legyenek türelemmel, amíg tart a nyomozás.
Idővel mindenkit tájékoztatunk.
Ami ma történt, az egy tragédia,
egy elképzelhetetlen sorscsapás.
Ez megrázta az egész közösségünket. Ám a közösségünk erős,
és biztos vagyok benne, hogy túltesszük magunkat ezen.
Minden rendben lesz!
Felhívjuk a szüleidet.
Vegyél egy mély levegőt!
Belégzés!
Nemsokára vége az egésznek.
Tartsd csukva a szemed, és koncentrálj a légzésedre!
Vegyél egy mély levegőt, aztán fújd ki!
Nemsokára felhívjuk a szüleidet.
Mély levegő!
Mély levegő, majd kifúj!
Belégzés, kilégzés!
Nagyon komolyan vettétek a feladatot.
Szép munka, főnök!
SZÍNLELT SAJTÓTÁJÉKOZTATÓ
Szép volt! Hűha!
- Meló! - Igen.
Most készüljünk a másodikra!
IGAZI SAJTÓTÁJÉKOZTATÓ
Köszönöm, parancsnok!
A korábbi sajtótájékoztatón azt mondtam,
mintha ez egy igazi esemény lett volna,
hogy szívszorító nap volt ma a medfordi iskolakörzetben.
Abban a szerepben ez igaz is volt.
De most, hogy ismét itt állok, ismét elmondhatom,
hogy ez valóban szívszorító nap nekünk,
akiknek iskolásak a gyerekeik.
Szomorú, hogy végig kell ezt csinálnunk, hogy ez egy szükséges dolog.
De ha már így van, muszáj ezt megtennünk.
Jelenleg sajnos ez a helyzet ebben az országban,
és ez a helyzet Rogue Valley-ben.
És nem fogok bocsánatot kérni
amiért valóban végigcsináltuk.
Emlékeztettem a csapatomat arra, hogy miről is szólt ez a nap
a medfordi iskolakörzetben.
Gyakorlatot szerzünk, gondolkodunk,
hogy minimalizálni tudjuk
az elvesztett életek számát, ha egy ehhez hasonló eset megtörténne.
Nagyon örülök annak, hogy ma ezt véghez tudtuk vinni,
de ugyanakkor még egyszer kihangsúlyoznám,
hogy nagyon elszomorító dolog az, hogy ezt meg kell tennünk.
Nem tudom, mit csinálok még ma. Ez elég felkavaró volt.
Ezért valami olyasmit csinálok, ami eltereli a gondolataimat.
GONDOLATOK ÉS IMÁK
DONALD DIMMOCK ÉS ROSS MCDONNELL EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Balla Zsolt A TransPerfect Media megbízásából